Det var ikke gøy.
Jo, bortsett fra den delen om vi lever eller ikke.
Absolutt i live her. For det gjør vondt når du sitter på halen min.
Unnskyld.
Vent. Vi er ikke bare i live, vi er i Malibu.
Det var hit vi dro med Leo for å lete etter familien hans.
- Og dere traff moi. - Hvorfor sender Dru oss hit?
Vet ikke, men vi må finne det ut fort. Vi må dra til museet før hun tar vasen.
Vis vei, så er jeg på saken.
- Dit. I retning kentauren. - Kentauren?
- Bli der. Ikke kom nærmere. - Det går bra. Vi kjenner Leo.
Umulig. Leo har vært borte lenge. Han er broren min.
For et nydelig sted Her er ingenting en umulighet
Finn et mål, del en drøm En verden av magi er utrolig skjønn
Vi kan bli det vi vil med en klype magi
Kan gjøre alt, min venn For vi har oppskriften
Vi kan bli det vi vil med en klype magi
Der er bilen til Barbie.
Da er vel hun og Teresa inne.
- Hvorfor står døra åpen? - Ingen tegn til dem.
- Jeg har en veldig rar følelse om Dru. - Først nå?
Vi fant en fanget enhjørningjente hos henne.
Hun har mer på gang enn vi vet om.
- Kanskje Sweetyfur vet noe? - Sweetyfur?
Hva gjør du her? Hvor er Barbie og Teresa?
Vi må følge etter.
Inn dit? Ser veldig tåkete ut.
- Jeg tok ikke med genser. - Er Teresa og Barbie der?
- Det er alt jeg trenger å vite. Kom! - Er dette så lurt?
Malibu hadde rett. Man får taket på det.
Til slutt. Hvor er vi?
Så mange besøkende i dag. Velkommen til Mesmer!
- Fornøyd med svaret? - Mer enn fornøyd.
Nå vet jeg at flere har vært her i dag. Vis vei til Malibu og Teresa.
Det er gode nyheter. Vi er venner med broren din.
- Leo har lett etter deg overalt. - Skulle gjerne trodd på det, men nei.
- Skjønner. Dere har vært atskilt lenge. - Nei. Det er fordi dere er med ham.
Meg? Hva har jeg gjort mot deg?
Du hjalp Safir Fairycorn med å forvise folket mitt og splitte familien.
Nei. Jeg skjulte bare edelstenene, som så skilte familien din for alltid,
Jeg burde fange dere, så dere får føle på å være atskilt fra familien.
Jeg har en ide. Løp!
- Hva skjedde? - Sist gikk vi herfra uten problemer.
Jeg vet ikke hvor dere tror dere er, men dette stedet er kun for kentaurer.
Theo! La dem være i fred!
- Jeg tar meg av dette, Mio. - Det er det jeg frykter.
Har du spurt hvem de er?
Hei. Jeg er Barbie. Dette er Ken. Det er Teresa. Og du kjenner visst Alo?
- Ryktet mitt løper visst foran meg. - De hevder de kjenner Leo. Det er umulig.
- Nei. Vi kjenner ham. - Hvorfor er han ikke her?
- Det er en ganske lang historie. - Vi har nok tid til å høre den.
Dere skal ikke noe sted før vi har hørt alt.
Trenger jeg skjerfet? Det er overraskende kjølig på kveldene.
Dere har rett. Jeg kan bare trylle fram alt,
takket være mitt allmektige Fairycorn.
Eller kanskje jeg skal spare henne bryet og ønske meg egne krefter?
Så mye å tenke på. Takk for at dere hjalp meg å bli kvitt de plagsomme barna.
Nå kan ingen hindre meg fra å ta vasen.
- Det kan du bare glemme! - Jeg må få fikset den låsen.
Sånn møtte vi Leo. Han lette etter edelstenene
så han kunne be Safir Fairycorn om gjenforening.
- Men Dru tok dem og sendte oss hit. - Det vi trodde var her.
- Det er annerledes. Vi kunne dra sist. - Jeg visste at Leo var ok.
Skjønner du hva det betyr? Vi kan være sammen igjen.
Hvordan? Det er ingen vei inn eller ut. Det sørget Safir Fairycorn for.
Det er vel ikke helt sant? Jeg mener… Her er vi!
Alo har rett. Vi kom oss inn, så det må være en vei ut.
- Dere brukte stenene. De hjelper ikke oss. - Jeg vet hvem!
Safir Fairycorn ga meg en måte å ta kontakt på, i nødstilfelle.
Visste at han jobbet med henne.
- Du kunne ha fikset dette! - Nei, det er ikke sånn!
Bror, tilbake! La ham snakke. Hvordan kontakter du henne?
Med denne. Men bare én gang.
- Én gang? - Hva om hun ikke svarer?
- Hun kan jo være i dusjen? - Da er vi fanget her for alltid.
Det skjer ikke. Dette er for viktig. Du klarer det, Alo.
Kall på Safir Fairycorn og be henne om hjelp.
Venn fra den gang da Kom til oss nå, så vi alle kan dra!
Ok. Jeg skal gjøre det ordentlig.
Venn fra den gang da. Kom til oss nå, så vi alle kan dra.
Safir! Hei! Du kom!
Ja, Alo. Fortell hvorfor du kallet på meg.
Det bør være bra, ellers får du aldri se meg igjen.
- Hvor er vennene våre? - Det skulle dere visst.
- Ja. Det er jo poenget med å spørre. - Jeg trenger ikke å fortelle noe.
- Eller så fort jeg har vasen. - Luftstenen! Hun har alle tre!
- Ha det, da. - Etter henne!
Så frekt!
- Portalen er borte. - Nei.
Vi må komme oss til museet før Dru.
- Jeg kan fly, men hva med dere? - Peggy?
Det tar for lang tid å finne henne. Vi tar samme vei som jeg brukte første gang.
Dette er greia. Edelstenene er samlet av en lite hyggelig dame.
Hun skal bruke dem til å tvinge deg til ondskap.
Vi kan stoppe henne hvis vi får tak i vasen, men vi trenger din hjelp.
For en urovekkende utvikling.
Nå skjønner du hvorfor et unntak fra "evig forvist"-regelen hadde vært fint.
Det er flott at du vil beskytte andre.
Men å bryte forbannelsen vil få alvorlige konsekvenser.
Fordi vi også slipper fri, og det tillater du ikke.
Dere blir aldri klare til å returnere til Mesmer.
Med all mulig respekt, hvordan vet du det?
Leo har forandret seg. Det kan de også?
Hun har rett. Du har ikke gitt oss sjanse til forsoning.
Det har jeg ikke. Kraften i hatet deres var umulig å se forbi.
Men kjærlighetskraften er større. Vi kan bevise det.
Kanskje jeg var for rask da jeg valgte evig forbannelse.
Ja, evig er skikkelig lenge. Det fortsetter for evig.
Det finnes en utvei. Skjult her et sted finnes den største gaven man kan gi.
Finn den, så brytes forbannelsen. Jeg kommer tilbake før solen går ned.
Finn gaven før det, så bryter jeg forbannelsen.
- Hva slags gave? Er den pakket inn? - Og hva om vi ikke finner den?
Dere forblir her. For alltid.
- Nå kan dere takke meg. - Takke deg for hva?
For å redde dere, så klart.
Det er supert å få denne sjansen, men vi vet ikke hva vi skal.
Jo. Vi må bare finne den gaven.
Ikke involver deg med dem. De fikk oss opp i dette.
Nei. De har gitt oss en sjanse til å dra hjem.
Hvis vi kan stole på dem eller Safir Fairycorn.
- Jeg gjør det. - Ikke jeg.
Kutt ut!
Krangler dere alltid sånn? Virker ikke som dere vet hva det vil si å være brødre.
Jeg vet hvordan det er å miste en.
Skal det skje noe? For jeg ser null og niks.
Ser du det? Dragen?
Dette er Andre.
Hvordan har du blitt så god venn med en drage?
Jeg kjenner svakhetene. Løp og hent den!
De elsker å fly og hente.
Fly så fort du kan. Du får så mange pinner du kan bære.
Hopp på.
Neste stopp: museet.
Det er fortsatt like kult. Vent på meg!
Den er ikke her. Hvor er den?
Gjem dere!
Men hei der. For ikke lenge siden så jeg en fascinerende vase utstilt.
Vet du hvor den har blitt av?
Den var en del av "Edelsten fra Olasis". Utstillingen er klar for global turne.
Global turne? Hvor global? Kan jeg ta en titt før den drar?
Dessverre. Siden edelstenen nesten ble stjålet, blir den strengt bevoktet.
Kom igjen. Det er bare oss her. Si hvor den er. Vær så snill?
Jeg beklager.
Den vasen kan ikke forlate museet. Finn den!
- Er det mulig å fly fortere? - Ikke uten en stor pinne.
Det kan jeg fikse.
Jeg anbefaler at dere tillater det, med tanke på situasjonen.
Ok, bruk magi.
Kom da, lille drage-bass. Kom igjen. Hent pinnen. Du vet du vil.
Rocki!
- Beklager at jeg opprørte broren din. - Det er ikke din skyld.
Han er så nærtagende når det gjelder Leo. Det var han som skulle passe ham.
Han føler nok skyld for at Leo ble forlatt.
Det er lenge siden. Dere må ha vært barn?
Det var vi, men Theo klarer ikke å tilgi seg selv.
Kan du bruke magi til å få en gjenstand til å dukke opp?
Det var det første de lærte oss på skolen.
- Timene dine høres kulere ut enn våre. - Å ja.
- Hva skal jeg trylle fram? - En bok.
Flinke dragen.
Som belønning får du en magisk selvflyvende pinne.
Hent pinnen!
- Kjapt tenkt. - Magi kan være praktisk i rette hender.
Ikke når noen bruker det for en hovedrolle i skoleteatret uten å fortjene det.
- Jeg håper du fortsetter. - Jeg trodde du hadde tilgitt meg?
Jeg jobber med det. Men hva venter vi på? Dru kan ha tatt vasen alt.
- Det kan være tøft å være den eldste. - Hva vet du om det?
Jeg er også eldst. Jeg har tre søstre.
Ingen har bedt meg om det, men jeg føler et stort ansvar for dem.
Ja. Har Mio sagt at det var min skyld at vi mistet Leo?
- Nei. Men han sa at du føler det. - Fordi det er sånn.
Nei, og jeg kan bevise det. Boka forteller hvordan alt skjedde.
- Kjenner du igjen det? - Minner meg om meg og Mio.
Dagen forbannelsen falt hørte jeg bråket og løp for å se til foreldrene våre.
Jeg lot Leo være alene. Se, så små vi var den gangen.
Da jeg var yngre, var det en gang jeg skulle passe Chelsea,
men de andre søstrene mine begynte å krangle. Jeg prøvde å løse det.
Men da stakk katten av, og Chelsea løp for å lete, uten å si fra.
Da jeg skjønte at hun var borte, fikk jeg panikk og skyldte på meg selv.
Det var ikke din skyld. Du prøvde å hjelpe søstrene dine. Du visste jo ikke.
Nettopp. Jeg var ung, i en ukjent situasjon.
Kanskje det var en tabbe, men jeg tok det beste valget der og da.
Å skylde på meg selv gjorde det ikke bedre.
Jeg skjønner. Jeg må tilgi meg selv for at vi ble skilt fra Leo.
Tilgivelse er en gave du gir deg selv.
- Hvordan fant du lillesøster? - Skipper og Stacie hjalp meg.
De så hvor stressa jeg var,
så de droppet krangelen og så lette vi sammen.
Sammen fant vi Chelsea ikke langt fra huset.
- Hvorfor hjelper du meg? - Det er en søskenting.
Vi eldste må holde sammen.
Takk.
- Kommer vi for sent? - Nei, se. Der er Dru.
Stopp dem. De prøver å stjele vasen.
Hvorfor løper vi?
- Hvis vakten tar oss, hindrer han oss. - Vi deler oss. Han kan ikke fange alle.
Dere finner Dru. Jeg oppholder vakten.
Herr Vaktmann! Prøv å ta meg!
Du må ikke skremme meg sånn. Har du funnet den? Vis vei!
Ja! Flinke bunnycorn. På tide å kalle fram Safir Fairycorn.
Hva nå? Hva…?
Seriøst? Etter henne!
Ja…?
Er det min skyld at Leo ble igjen?
Nei. Det syns verken jeg eller foreldrene våre.
- Greit at jeg ikke tenker det heller? - Absolutt.
- Hun er her. - Hun kom tidlig tilbake.
- Dere fant gaven. - Å ja. Å ja?
Tilgivelsens gave.
Dere har hatt nøkkelen til frihet hele tiden.
Kjærligheten vil lede dere hjem. Farvel.
Ha det! Håper vi ses snart!
Men ikke fordi noen tar edelstenene for egoønsker!
- Mio! Theo! Se på brystet! - Det har aldri glødet sånn før.
- Jeg kjenner det symbolet. - Leo har det.
Ja. Men vi så også et…
…her!
- Theo, det er hjemme. - Nå får vi treffe Leo igjen.
Kvitt ham.
Ett av Drus bunnycorn.
- Hvor ble det av? - Kun én måte å finne det ut.
- Har en jente med viltert hår løpt forbi? - Den vakre og stilsikre damen?
Hun løp den veien. Vi bør sjekke vasen først. Gå du. Jeg er rett bak.
Det var en blindvei.
Så klart. Det er et perfekt sted å lagre en vase.
Det er Rocki. Kom!
- Hvor er vi? - Museet. Kanskje vi er i tide.
- Bunnycorn! - De viser vei til Dru. Etter dem!
Hvor er vasen?
Ok. Tusen takk. Ingenting å se her.
- Ja, men… - Glem!
Hva holdt jeg på med? Å ja, det har jeg glemt.
- Du er ikke omviseren. - Og de tilhører ikke deg! Til meg!
Du bomma.
- Du. Gi meg vasen. - Sweetyfur!
Endelig.
Ta den!
Beskytte.
- Gi meg den vasen nå! - Bare glem det.
- Hun har vasen! - Nei!
Jeg kaller frem Safir Fairycorn!
Dette er ikke bra.
Jeg ønsker at alle ønskene mine oppfylles!
Hvor ble hun av?
- Det er ikke sant. - Dru…
…vant?
FORTSETTELSE FØLGER…
Tekst: Håvard Hodne