I dag i Stjernernes luksuriøse livsstil.
Dru Charles har taget verden med storm på et døgn.
Bogstaveligt.
I går havde vi knap hørt om hende, men hendes nye bog,
Mesmers hemmelige liv er røget til tops på hitlisterne,
så hun nu er den rigeste, mest succesrige forfatter nogensinde.
Vi talte med Dru på hendes storslåede gods. Sikke et hjem hun har.
Det er mit gamle hus Blot med nogle enkelte forbedringer.
- Hvad skal der nu ske? - Tja, jeg ved ikke...
Jeg har tænkt på... hævn!
Bør det bekymre os?
Ja.
Vi kan skabe magi
Når vi slipper fantasien fri
Slip drømmen fri så er livet ren magi
Verden har så meget at gi'
Vi kan gøre, hvad vi vil
Tro på det, lad det ske Tro på det, vent og se
Slip drømmen fri Så er livet ren magi
Vi skal have krystallerne fra Dru,
men jeg er så tæt på at finde mine brødre.
Hvor så I dem?
Vi var på den anden side af Buen, da Safirfedronningen ophævede forbandelsen.
- Dine brødre gik før os. - Vi kom ud på museet. Det gjorde de ikke.
- Vi ved ikke, hvor de blev af. - Det gør jeg!
Peggy? Hvad gør du her?
Titan bad mig hente Leo. Han har nyt om dine brødre.
Seriøst? Kom!
Jeg skynder mig tilbage.
Nå, men nu er det vist på tide med et besøg hos Dru Charles.
Er det ikke morsomt?
Her? Eller her?
Det er svært at vælge, når der er så mange muligheder.
Dit ønske er opfyldt. Lad os gå.
Du ved, hvordan det er med ønsker. Mere vil have mere.
Undskyld, søde Safi. Det er min skyld.
- Jeg burde have gemt krystallerne bedre. - Så, Alo. Jeg ved, du gjorde dit bedste.
Det var ikke godt nok, og nu har jeg det forfærdeligt.
I forstyrrer mine vibrationer. Du skal slappe af.
Alo er en sand og loyal ven.
Hvor vover du at narre krystallerne fra det kære, magiske væsen?
Ja, det er et godt spørgsmål.
Jeg ønsker mig et episk flashback.
Det første, jeg husker er, at jeg vågnede af en dyb, dyb søvn.
Mit hoved... Hvor er jeg?
Jeg var hjemme. Eller det troede jeg.
Det føltes så ordinært.
Og så huskede jeg, at jeg havde været et magisk sted.
Jeg kunne kun tænke på det og begyndte at skrive.
Alt jeg huskede fra, da jeg var der.
I årevis skrev jeg. Jeg skrev
og skrev.
Men da bogen udkom,
kaldte de det en fjollet fabel.
Min bog var en fiasko. Alle lo ad mig.
Men nu ler de ikke mere, vel?
Jeg har en robotbutler.
Du vandt og fik det, du ønskede.
Hvorfor ikke lade os gå?
Fordi der er en tvist.
Det hader jeg bare.
Det var hårdt.
- Hvad sker der for alle de trapper? - Tæller hun skridt?
Det handler om sikkerhed. Hun ønsker næppe uventede gæster.
Jo, det gør jeg da.
Hvad skyldes æren af jeres besøg?
- Vi vil se vores venner. - Og sikre at du ikke ønsker noget dårligt.
Dårligt? Alt er bedre end nogensinde. For mig, i al fald.
Kom ind, så taler vi om det.
Min robotbutler viser jer vej.
- Tjener man så godt på at skrive? - Aner det ikke.
Men for en uge siden anede jeg heller ikke, hvad et job var.
Alo, frøken Fedronning. Er I okay?
Det kan du vist selv svare på.
Du sidder i magisikret bur.
Hvordan kender et menneske til den slags?
Dru Charles ved meget mere, end nogen havde regnet med.
- Fed remote. Hvad kan den? - Alting. Så niks pille.
- Dejligt sted, ikke? - Det har en vis stil.
Ja, det oser af succes og magt.
- Og det hele er din fortjeneste. - Min?
Åh ja. Vil du vide hvorfor?
Nok en af dine langtrukne historier?
Tys! Jeg er verdens mest solgte forfatter. Det er en ære at få en gratis historie.
I burde betale,
men I slipper, for jeg vil gerne have det ud.
Du overvandt Will Troldmandsøgle og bad Rådet om en tjeneste.
Ja, jeg spurgte dem, om du kunne blive i Mesmer en tid.
- Du virkede glad for at være der. - Det er fantastisk.
Det var jeg. Det er jeg.
Det viser sig nemlig, at Mesmer er mit hjem
og har altid været det.
Det er umuligt.
Intet er muligt i en verden fuld af magi.
Ser I... Jeg har aldrig været et menneske.
Og takket være Barbie husker jeg det hele nu.
Især den del hvor jeg glæder mig til at knuse Mesmer!
Rådsleder! Har du set Titan og mine brødre?
- Titan har nyt om dem. - Kentaurer i Mesmer?
Det er ikke muligt.
Vi har ikke set dem, men jeg fornemmer, at noget er galt.
Siger du det? Safirfedronningen er hidkaldt.
Ja, det er jo det! Ikke godt.
Hvad er det præcis, du kan huske takket være mig?
Det skal jeg vise dig.
- Safi? - Hov, det er mit kælenavn til hende.
Synd. Jeg ønsker mig et nyt flashback.
Da jeg kom til Mesmer, begyndte jeg at huske.
Jeg er hjemme.
Jeg var ikke et menneske, der tilfældigt kom til Mesmer.
Jeg var født i Mesmer.
Forstår I? Jeg er i virkeligheden en glyf.
Umuligt. Du kan ikke være en glyf.
Jeg kender glyffer, og du er ikke en.
Nej, ikke nu. Mine kræfter blev taget fra mig.
Glyfrådet gjorde mig til menneske og gav mig et nyt liv som Dru Charles!
Så må du have gjort noget virkelig slemt.
Nej, de er bare onde.
Og jeg prøvede også at hugge krystallerne dengang.
Jeg hørte om De Tre Rigers vase og krystallerne
og Safirfedronningen, og jeg ville have den magt.
Jeg var tæt på at få luftkrystallen,
men så kom Victoria, enhjørningepigen.
Hun kunne gennemskue mine løgne og afslørede mig.
Hun sladrede til sine søstre,
og Rådet stak en kæp i hjulet for min plan.
Men da jeg kom tilbage til Mesmer, kunne jeg tage fat, hvor jeg slap.
- Først stjal jeg luftkrystallen. - Det var dig.
Og denne gang sikrede jeg mig, at Victoria ikke kom på tværs.
Med en Søvndysseblomst gjorde jeg hende til en statue
og lagde den i en bog, så jeg vidste, hvor hun var.
Vi fandt bogen i dit hus i Malibu. Hvordan? Du havde ingen magi.
Sagde jeg ikke, at jeg kender nogle kaninhjørninger?
De hjælper gerne med at åbne portaler mellem verdener.
Hvorfor det her, hvis det er Mesmer? Hvorfor blive succesforfatter?
Jeg ville selvfølgelig i fjernsynet.
Og nu bliver det rigtig sjovt.
Jeg ønsker...
Hvad nu? Det er ikke nussetid endnu.
Tag den, Ken!
Jeg har den!
Ikke remoten, Ken. Vasen.
Frækt.
Nu siger jeg ikke mere om min plan. Jeg ønsker disse snushaner hen
og sidde på første række til mit næste store ønske.
Safi! Hvad har vi gjort?
Hvor er vi?
I Mesmer, naturligvis. Her ånder alt fred.
Hvad laver Dru Charles på himlen?
Forvirret? Lad mig forklare.
Det gamle glyfråd forviste mig til Jorden og tog mine kræfter.
Nu skal alle i Mesmer vide, hvordan det føles.
Det gør ondt.
Jeg ønsker, at al magien i Mesmer forsvinder!
Hvad sker der?
Glyfrådsleder! Kan du gøre noget?
Jeg prøver.
Min magi virker ikke.
Den er væk.
Al magien i Mesmer er væk!
Det må I undskylde.
Havde jeg ikke fået Dru til Mesmer og bo, var det her ikke sket.
Sig ikke det. Du gjorde det af venlighed.
Og venlighed bliver altid belønnet.
Theo, Mio!
Bror!
Jeg fandt de to i skoven.
Safirfedronningen vidste, hvad hun gjorde, trods alt.
Konsekvenser er pudsige.
Ja, Dru tog vores magi, men se lige den magi, I har skabt.
Tak. Jeg havde aldrig fundet mine brødre uden jer.
Dru? Dru Charles? Sendte jeg ikke hende til Malibu?
Hvad? Var det dig, der forviste Dru?
Da jeg var Glyfrådsleder for mange måneder siden,
ville hun stjæle krystallerne. Det er ikke i orden.
- Det var din skyld, hun kom tilJorden. - Hvis du siger det på den måde...
Det nytter ikke at bebrejde nogen.
Nu må vi arbejde sammen og stoppe hende.
- Klogt sagt. - Du bruger dit eget råd.
Men hvordan stopper vi Dru uden magi?
Mine menneskevenner har vist, at problemer kan løses uden magi.
- Vi skal bare tilbage til Malibu. - Jeg ved hvordan.
Naturligvis. Vi kan tage via Pasifica.
Som lufthavfrue kan jeg transformere jer. Men jeg har kun to hænder, så...
Min veninde skal ikke gå solo.
Drus remote. Du kan måske bruge den.
Du passer altid på mig. Venskab er virkelig den bedste magi.
Godt, den fører jer til Malibu.
- Pasificas magi findes endnu. - Fart på, før Dru opdager det.
Så jeg skulle være menneske.
Ja, lad dem føle, hvordan det er uden magi.
Hvorfor er den knap halvfuld?
Fordi der er ikke kun er magi i Mesmer. Dumpap.
Ti stille, Alo.
Pasifica... Selvfølgelig!
Lad havfruerne være. De har intet gjort dig.
Nej, men helt ærligt.
Jeg kan jo ikke have en vase, der end ikke er halvfuld.
Jeg ønsker mig al magien i Pasifica!
Tak, Charlie.
Det manglede da bare. Åh nej, se!
Dru ved det. Sig det til de andre.
Hvad sker der, hvis vi er her, når magien slipper op?
Vi venter ikke på svaret. Svøm!
- Vi klarede det. - Nu skal vi stoppe Dru.
Og så var der en.
- Du kan ikke også tage Jordens magi. - Det er jeg nødt til.
Hvad er pointen i at have en samling, hvis den ikke er komplet?
Forstår du ikke,
at hver gang du tager magien ud af en verden, knuser du den?
Det er bare ærgerligt for dem.
- Skal vi vente på Teresa? - Nej, vi skal ind.
Pas på. Sikkerheden er garanteret øget.
Det har du ret i.
- Hvordan kommer vi forbi? - Ken slog til.
Forkert knap.
Kom!
Jeg ønsker...
Stop!
Lad mig så få fred! Kaninhjørninger.
Hold dem i skak, mens jeg bliver færdig.
Det kan I glemme.
Teresa!
Godt, Sweetyfur. Din tur.
Jelly beans! Ikke fair.
Selvfølgelig har jeg flere. Og jeg beder jer ikke gøre noget slemt.
Hvad? Nej!
Er der ingen loyalitet til mere?
Godt så. Jeg ønsker, at I alle sidder i bur.
Nu er der styr på det,
så jeg ønsker al magi på Jorden!
Dru! Er du sikker?
- Du får alligevel ikke det, du ønskede. - Hvad?
Hendes egen magi.
Ja. Vasen er magisk, du er ikke.
Var det ikke det, du ønskede?
Hvordan kunne jeg overse det? Jeg må have et ønske til.
Brug det fornuftigt. Det er dit sidste ønske.
Jeg ønsker at få min magi tilbage.
Og ikke kun min, men al den magi der er i vasen.
Ja! Jeg kan mærke det.
Jeg har fået magien igen.
Nu er der intet, der kan stoppe mig.
- Bortset fra det. - Hvad? Hvad sker der dog?
- Karma. - Nej, det kan ikke passe.
Sejr!
Min magi. Hvor blev den af?
Din grådighed tog dine kræfter og knuste vasen.
Din plan... Hvad er det nu, man siger?
- Gik i vasken? - Ja, netop.
Og nu er jeg fri og skal aldrig styres af nogen igen.
Du er ret selvglad til lige at have mistet din magi.
Der er altid magi at finde, hvis man ved, hvor man skal lede.
Jeg gemte en sidste lille del af min magi
i en krystal i Alos halskæde
Du stolede ikke på mig!
Jo, men jeg vidste også, at der sommetider sker uforudsete ting.
Lad os sige, at det var min plan B.
Pragtfuldt!
De klarede det!
Der kan man bare se.
De reddede Mesmer.
De reddede al magi, overalt.
Nå, sket er sket.
Jeg er meget ked af det. Alt forladt?
Jeg kan ikke ignorere en sådan selviskhed.
Men der, hvor du skal hen,
får du tid nok til at tænke over, hvordan du lærer af dine fejl.
Nej, jeg lavede bare sjov.
Tak, frøken Safirfedronning.
Nej, tak til jer og jeres venner.
Det var jeres tro på magien, der reddede den.
Hvad vil I så nu?
- Jeg har altid gerne villet se Belgien. - En god vaffel er værd at rejse efter.
Skal vi?
- Hej! - Hej, hej!
Nå, tilbage til skolen?
- Ja, vi skal lave en musical. - Et spørgsmål. Hvor blev Dru af?
Hvad? Nej!
Hvad? En ny bofælle?
Fint, men du skal ikke røre mine ting.
Ikke røre, sagde jeg!
Tekster af: Anne Jensen