I dag i De berömdas liv och leverne:
Dru Charles har tagit världen med storm över en natt.
Bokstavligen.
I går hade vi inte hört talas om henne, men hennes bok Mesmers hemligheter
har klättrat till toppen av listorna,
så nu är hon världens rikaste, mest framgångsrika författare.
Vi stämde träff med Dru vid hennes palatsliknande herrgård. Fantastiskt hus.
Det är samma hus som jag alltid haft, med några mindre uppdateringar.
Berätta, Dru. Vad händer nu?
Åh, jag vet inte. Men jag funderar på...att hämnas!
- Borde vi oroa oss för det där? - Absolut.
Det känns osannolikt Men vår värld kan ge dig nåt helt unikt
Ja, din önskan slår in
Och drömmen kan bli sann Lita på magin
Vi kan bli allt vi vill med en gnutta magi
Ja, tro på det som sker På allt du kring dig ser
Vi kan bli allt vi vill med en gnutta magi
Ja, vi måste konfrontera Dru,
men jag kan inte sluta tänka på att hitta mina bröder.
Vad såg ni?
Vi var på andra sidan valvbågen när Safirfehörningen tog bort förbannelsen.
Dina bröder gick igenom först.
Vi kom ut i museet, men inte de.
- Vi vet inte vart de försvann. - Jag vet!
Peggy? Vad gör du här?
Titan bad mig att hämta Leo. Han har nyheter om dina bröder.
Är det sant? Kom, så flyger vi!
Jag kommer tillbaka så fort jag kan.
Okej. Jag tror att det är dags att göra ett litet besök hos Dru Charles.
Visst är det skojigt!
Här borta? Eller här?
Det är så svårt att bestämma sig med så många möjligheter. Ni vet?
Din önskan är uppfylld. Släpp oss.
Du vet hur det är med önskningar. När man väl har börjat kan man inte sluta.
Förlåt mig, kära Saffi. Allt det här är mitt fel.
Jag borde gömt juvelerna bättre.
Var inte så hård mot dig själv. Du gjorde så gott du kunde.
Men det räckte inte och nu mår jag jättedåligt!
Sch! Du förstör stämningen. Du måste lugna ner dig.
Alo är en fin och lojal vän.
Vem är du, som har lurat en sån rar magisk varelse att förlora juvelerna?
Det är en väldigt bra fråga. Ja.
Jag önskar mig en storslagen tillbakablick!
Det första jag minns är att jag vaknade ur nåt som kändes som en djup sömn.
Åh, mitt huvud. Var är jag?
Jag var hemma. Eller det jag trodde var mitt hem.
Allt kändes så vardagligt,
men sen började jag minnas att jag hade varit på en magisk plats.
Det var det enda jag tänkte på, så jag började skriva ner alltihop.
Allt jag mindes om att vara där.
I flera år satt jag och skrev, och skrev...
...och skrev.
Men sen när min bok kom ut...
...sa alla att det bara var en fånig saga.
Min bok blev ett fiasko. Alla skrattade åt mig.
Men nu är det ingen som skrattar.
Jag har en robotbetjänt!
Ja, du vann. Du fick som du ville. Nu kan du väl släppa ut oss?
Nähä! För nu kommer vändpunkten.
Jag hatar vändpunkter.
Upp för trappan.
- Vad är grejen med alla trappor? - Hon ska väl träna.
Snarare en säkerhetsåtgärd för att folk inte bara ska titta in.
Men det vill jag!
Vad förskaffar mig äran av ert besök?
Vi tänkte hämta våra vänner.
- Och hindra dig från att önska nåt dåligt. - Dåligt? Livet har aldrig varit bättre.
För mig, vill säga.
Kom in, så pratar vi om alltsammans. Min robotbetjänt visar er vägen.
Wow! Visste ni att man tjänar så bra på att skriva?
Inte jag. Men jag visste inte ens vad ett jobb var förrän för typ en vecka sen.
Alo! Safirfehörningen! Mår ni bra?
Du kan nog besvara frågan själv.
Hon har satt er i en magisäker bur. Hur kan en människa veta vad det är?
Tja, Dru Charles kan mycket mer än nån har haft vett att uppskatta.
- Cool fjärrkontroll. Vad går den till? - Allt. Så bort med tassarna.
- Fint ställe, va? - Det har en viss klass.
Ja! Ja, det osar av framgång. Av makt.
- Och allt är din förtjänst. - Min?
Javisst! Vill du att jag ska berätta varför?
- Blir det här en ny långdragen historia? - Tyst!
Jag är världens bäst säljande författare. Var glad att du får höra den gratis.
Jag borde ta betalt. Men det gör jag inte, för jag vill bara få det ur mig.
Minns du när ni besegrade ödletrollkarlen och bad rådet om en tjänst?
Ja, jag frågade rådsordföranden om du fick stanna i Mesmer.
Det verkade så viktigt för dig.
Det här är fantastiskt.
Det var det. Det är det.
För det visade sig att Mesmer faktiskt är mitt hem.
Har alltid varit mitt hem.
Det är omöjligt!
Nej, ingenting är omöjligt i en värld full av magi.
Du förstår, jag har aldrig varit en människa.
Och tack vare Barbie minns jag allting.
Jag minns särskilt att jag längtar efter att utplåna Mesmer!
Rådsordförande! Har du sett Titan eller mina bröder? Titan vet nåt.
Kentaurer, i Mesmer? Du vet att det är omöjligt.
Vi har inte sett dem, Leo, men jag känner att nåt är på tok.
Ja! Nån har kallat på safirfehörningen!
Ja, det var det det var! Inte bra.
Dru. Exakt vad är det du minns, tack vare mig?
Jag ska visa dig.
- Saffi? - Mira, bara jag kallar henne så!
Stäm mig, då! Jag vill se en tillbakablick till.
I samma stund jag kom tillbaka till Mesmer började jag minnas.
Jag är hemma!
Jag var ingen simpel människa som råkat vandra in i Mesmer.
Jag föddes i Mesmer.
Ni förstår, jag är egentligen en glyf.
Nähä! Du kan inte vara nån glyf.
Jag vet hur glyfer är, och du är ingen glyf.
Nej, inte nu. Mina krafter togs ifrån mig.
Jag förvandlades till människa och fick ett nytt liv som Dru Charles, av rådet!
- Då måste du ha gjort nåt väldigt dumt. - Nej. Nej, de är bara elaka.
Ja, och så försökte jag stjäla juvelerna på den tiden med.
Jag hörde om de tre rikenas vas, juvelerna och safirfehörningen,
och jag ville också ha den makten.
Jag fick nästan tag i luftjuvelen,
men blev avslöjad av Vanna, enhörningsflickan,
som har förmågan att se igenom mina lögner.
Innan jag kunde hindra henne berättade hon för sina systrar och rådet, och...
...det satte stopp för mina planer.
Men så fort jag var tillbaka i Mesmer kunde jag återuppta planen där jag slutat.
- Först stal jag luftjuvelen. - Så det var du!
Den här gången såg jag till att Vanna inte stod i vägen för mig.
Med en sömnblomma förvandlade jag henne till staty,
och stoppade in henne i en bok för säkerhets skull.
Vi hittade ju den hemma hos dig i Malibu. Hur fick du dit den utan magi?
Glömde jag nämna samarbetet med de små kaninhörningarna?
De är duktiga på att öppna portaler mellan världar.
Du är arg på Mesmer. Varför gör du det här?
Varför bli bästsäljande författare?
Hallå! Jag ville bara med på tv, så klart!
Det är nu det roliga börjar!
Jag önskar... Va?
Vad gör du? Det är inte kramdags än.
Ken! Ta den!
Har den!
- Inte fjärrkontrollen, Ken. Vasen! - Jaha.
Elakt.
Nu vill jag inte berätta mer.
Jag önskar att de här snokande krypen flyttas dit de kan se nästa stora önskan.
Saffi, vad har vi gjort?
Var är vi?
I Mesmer, så klart. Inga problem här.
- Ånej. - Varför svävar Dru Charles där?
Förvirrad? Jag ska förklara.
Det förra glyfrådet förvisade mig till jorden och tog min magi.
Nu vill jag att alla i Mesmer ska få veta hur det känns.
Det gör ont.
Jag önskar att all magi i Mesmer ska försvinna!
Vad händer?
- Glyfrådsordförande? Kan du inte göra nåt? - Jag försöker.
Min magi fungerar inte.
Den är borta. All magi i hela Mesmer är borta!
Jag är så ledsen.
Om jag inte hade frågat om Dru fick bo i Mesmer skulle det här inte hänt.
Tänk inte så. Du gjorde det ju för att vara snäll.
Snällheten kommer alltid att belönas.
Theo! Mio!
Min bror!
Jag hittade dem i skogen.
Safirfehörningen verkar ha vetat vad hon höll på med.
Det är lustigt med konsekvenser.
Visst, Dru tog all vår magi, men titta vilken magi ni har skapat.
Tack. Jag skulle aldrig ha hittat mina bröder utan er.
Dru? Dru Charles? Skickade jag inte henne till Malibu?
Va? Förvisade du Dru?
Ja, när jag var glyfrådsordförande. För många månar sen.
Hon försökte stjäla juvelerna. Det var inte snällt.
- Det är ditt fel att hon kom till jorden! - Jo, lägger du fram det så...
Det är ingen mening att skylla på nån.
Nu behöver vi samarbeta för att stoppa henne.
- Bra idé. - Snyggt, det var ditt eget råd.
Men hur ska vi stoppa Dru utan magi?
Mina människovänner visade mig att magi inte behövs för att lösa problem.
- Vi behöver bara hitta en väg till Malibu. - Jag vet en väg.
Självklart! Vi tar vägen genom Pacifica.
Som sjöjungfru av luft kan jag förvandla er. Men jag har bara två händer...
Jag vägrar låta min bästis åka ensam.
Här, Drus fjärrkontroll. Den är bra att ha.
Du står alltid på min sida.
Vänskap är verkligen den bästa sortens magi.
- Okej, den här leder er till Malibu. - Pacificas magi finns kvar.
Fort nu, innan Dru fattar det.
Förvandla mig till människa?
Ja, låt dem känna på hur det är att inte ha nån magi!
Va? Varför är den här inte ens halvfull?
Magi finns ju på fler ställen än Mesmer, dummer!
Alo! Säg ingenting.
Pacifica! Självklart!
Lämna sjöfolket ifred! De har inte gjort nåt.
Jag vet, men kom igen.
Hur kan jag ha en magisk vas som inte ens är halvfull?
Jag önskar mig all magi i Pacifica!
- Tack, snälla Charlie. - Det var så lite.
Ånej! Titta!
- Dru har fattat. - Säg åt de andra.
Vad händer om vi är här när magin tar slut?
Vi stannar inte kvar för att få svaret. Simma!
- Vi klarade det. - Nu stoppar vi Dru.
Och sen var de bara en.
- Du får inte ta magin på jorden också! - Jo, det måste jag.
Jag insisterar. Vad är poängen med en samling som är inkomplett?
Förstår du inte?
Varje gång du tar bort magin ur en värld, så förstör du den världen.
Jaha, tråkigt för dem.
- Ska vi vänta på Teresa? - Hinner inte. Vi måste in.
Se upp. Jag slår vad om att hon gillar säkerhet.
- Du skulle vinna vadet. - Hur kommer vi förbi?
Ken hade rätt.
Fel knapp.
Kom nu.
Jag önskar att...
- Stopp! - Stopp!
Nu får ni sluta lägga er i! Kaninhörningar!
Distrahera dem medan jag avslutar det här.
Det gör du inte alls.
Teresa!
Okej, Gullepäls. Din tur.
Gelébönor? Orättvist!
Åh! Så klart att jag har fler gelébönor. Och jag tvingar er inte att göra nåt dumt.
Va? Nej! Finns det inget som heter lojalitet längre?
Okej. Jag önskar att ni var inburade allihop.
Då var det avklarat.
Jag önskar mig all magi på jorden!
Dru! Är du säker på det här? Du får ändå inte det du vill ha.
- Va? - Va?
Få tillbaka sin magi.
Just det. Vasen är magisk, men inte du. Är det inte det du vill ha?
Hur kan jag ha förbisett det? Jag behöver en önskning till.
Välj omsorgsfullt. Det är din sista önskning.
Jag önskar att jag fick tillbaka min magi!
Och inte bara min magi, utan all magi i vasen!
Ja! Jag känner det!
Jag är magisk igen!
Och nu kan ingenting stoppa mig!
Förutom det där!
Va? Vad är det som händer?
Karma.
Nej. Det här händer inte!
Vi vann!
Min magi! Vart tog den vägen?
Din girighet tog dina krafter och förstörde vasen.
Din plan... Hur säger man?
- Slog slint? - Ja, så säger man.
Och nu är jag fri, och ingen ska kontrollera mig igen.
Värst vad du är belåten för att ha förlorat din magi.
Det går alltid att hitta magi om man vet vad man ska leta.
Jag har gömt en sista gnutta av min magi. I en juvel i Alos halsband.
Du litade inte på mig!
Jodå. Men jag visste också att allt inte går att förutse.
Vi kan säga att det var min reservplan.
Qué linda. Qué maravilla.
Underbart!
De klarade det!
Ja, där ser man!
De har räddat Mesmer!
De har räddat all magi överallt!
Okej, så blev det så här.
Jag är ledsen för allt. Är jag förlåten?
Jag kan inte bortse från sån själviskhet.
Men där du kommer att hamna
har du gott om tid att tänka ut hur du ska dra lärdom av dina misstag.
Nej, vänta... Jag bara skojade.
Tack, snälla safirfehörning!
Tack själv. Tack till alla dina vänner. Din tillit till magin räddade den.
Vad ska du göra nu?
Jag har alltid velat se Belgien.
En god våffla är alltid värd ett besök. Beredd?
Adiós! Hej då!
- Hej då! - Hej då!
Okej. Tillbaka till skolan?
Precis! Vi har en pjäs att spela.
En fråga. Vad hände med Dru?
Va? Nej!
Va? En ny sambo?
Okej, då. Men du får inte peta på nåt som är mitt.
Peta inte, sa jag!
Undertexter: Lisa Linder