- יום 0 -
היי, מה קורה?
כריס.
אתה חייב לאסוף אותי.
עכשיו.
עכשיו? חשבתי שיש לך משחק.
אני חייב לעשות משהו, ואני צריך תגבורת.
עכשיו.
תגבורת?
כריס, בלי שטויות. זה רציני.
אתה חייב לעזור לי. עכשיו.
הכול בסדר?
תפגוש אותי מאחורי הקפיטן בעוד 20 דקות. אני אחכה לך.
לוקאס, מה...
- אין בעיה. - אני אחזור מהר.
היי, סבתא. אני צריך לצאת לכמה שעות.
- נטלת את הגלולות שלך? - מה?
הרופא אמר ליטול שתיים ביום. נטלת?
אני לא זוכרת.
לא חשוב.
קחי את אלה.
- טוב? - כן.
הנה, קחי מים.
לא טעים, אה?
אתה ילד טוב, כריסטופר.
אל תצפי בטלוויזיה יותר מדי, טוב?
אני אוהב אותך.
את הבת שלי!
האישה הזו אומרת את אותן שטויות בכל יום! נמאס לי!
סבא שלי אהב ציפורים.
יותר מאשר הוא אהב אנשים,
יותר מאשר הוא אהב את אשתו, יותר מאשר הוא אהב את ילדיו.
כנראה גם יותר מאשר הוא אהב את נכדיו.
אבל הוא ממש אהב אותי.
הציפור האהובה על סבא שלי הייתה חכלילית עצים.
קשה מאוד למצוא אותה, אבל לא בלתי אפשרי.
וסבא שלי חשוב שככה בדיוק אמורה להיות הציפור האהובה עליו.
- זהירות! - אלוהים.
- אני מצטערת. - לא, לא, לא!
הגיוני.
נקרנית־פרחים לא יכלה להיות הציפור האהובה עליו.
תעזבי! פשוט תעזבי!
הוא לא היה רואה אותה לעולם.
לעומת זאת, למה שמישהו יבחר בדרור כציפור האהובה עליו?
מה מרגש בזה?
החכלילית היא הפשרה המושלמת.
פינים מאמינים שחכלילית מבשרת מוות.
אבל סבא אמר שהיא יפה מכדי להביא מזל רע.
- אחי, מה אנחנו עושים פה? - תשתוק ואל תשאל שאלות.
ותכבה את זה.
אין פלא שאין לך חברה.
- ונדה וסבא -
סבא תמיד אמר שכשהוא ימות...
הוא יחזור כחכלילית וישמור
ששום דבר לא יקרה לי.
- צפרות - ה׳ שפר -
ליל נופלווקן שמח, סבא.
אין מצב.
שלום לך.
סבא?
זה אתה?
חכלילית אירו־אסייתית.
אני חייבת לצלם אותך.
אוי, לא.
אוף.
אאוץ׳!
לעזאזל.
כריס!
קדימה! תפוס אותה! קדימה!
הטנדר רשום על שם דומיניק ברטלס?
- כן. - והוא דיווח שהרכב נגנב?
- יום 97 -
לא שידוע לי.
זה בהחלט מתאים לתאוריית הברחת בעלי החיים.
יש טביעות אצבעות?
הכול נוגב.
אתמול ראינו את ברטלס עושה צרכים מאחורי שיח ורדים.
והיום אנחנו מוצאים את הטנדר שלו שהתנגש בפסל האהוב עליך, הניפל...
- נופל. - ווקן.
נופלווקן.
אולי
הוא היה צריך לעשות שוב צרכים?
קרלוטה?
קרלוטה!
סליחה. הראש שלי היה במקום אחר.
כן.
אמרת שהיום הוא יום ההולדת של אבא שלך?
כן, בדיוק.
הוא היה אמור להיות בן 88.
הוא נפטר לפני שלוש שנים.
חשבתי עליו הרבה לאחרונה.
עליו ועל ונדה.
הם היו קרובים מאוד מאז שהיא הייתה קטנה.
הם היו יוצאים מהבית ונעלמים לשעות.
הוא אהב טבע.
הוא היה יודע מה לעשות עכשיו.
כזה הוא היה.
הוא מצא פתרון לכול.
הוא היה חזק.
ובזמנו לא הבנתי עד כמה חיזקה אותי...
הידיעה שהוא נוכח בחיי.
עד שיום אחד הוא לא היה נוכח יותר בחיי.
ומה זה גורם לך לחשוב על דדו כאב?
האמת היא שלפעמים אני מודאגת שלוונדה אין את מה שהיה לי.
את אותה קרקע יציבה.
דדו אוהב אותה כמובן, אבל לפעמים...
לפעמים... הוא פשוט אידיוט.
הוא משתטה, הוא לא מתייחס לשום דבר ברצינות.
ואני מנסה לתת לה ביטחון...
בעצמי.
ובסוף אני רק מצטיירת כנוקשה.
אומרים שאדם נמדד באמת בעת משבר.
אבל אני עדיין מחכה.
אני מחכה שדדו יהיה באמת אחראי.
- משלוח לרודיגר שפר שוורצוולדווג 2 -
- זונדרסהיים 5994 גרמניה -
אבא? מה אתה עושה פה בחוץ?
כלום.
אני רוצה להראות לך משהו.
הסתכלתי שוב על התמונות התרמיות שצילמנו
וראיתי אזור חם משונה.
מה אני מריח? בושם?
השתמשת בבושם?
רק במעט אפטרשייב.
אפטרשייב?
למסיבת משחקי המחשב שלך.
יהיו שם גם בחורות?
אני מניח שלא הרבה בחורות משתתפות באירועים כאלה, נכון?
רק חנונים.
לא שאין בחורות חנוניות,
ואני לא אומר שאתה חנון, דרך אגב,
כי אני חושב שאתה הבחור הכי מגניב ש...
אזור חם?
כן.
התבוננתי שוב בתמונות התרמיות של הבתים בקצה היער.
ויש אזור חם שמתאים לבית.
אבל אם משווים אותו למפה,
אין שם בית.
האזור החם נמצא ליד הבית, בחצר, במקום שבו אין בית.
לכן כנראה מישהו בנה חדר סודי מתחת לחצר שלו.
מי בנה חדר סודי?
- אבא ואני מצאנו אזור חם משונה... - כאן.
עם הרחפן.
בבית האפל?
מה הריח הזה?
- טונקה? - אני חייב לזוז.
אל תחכו לי.
מה זה?
הסרתי את מכשירי המעקב מהבית של משפחת רות.
אולי נוכל למצוא להם שימוש אחר.
חזרת מאוחר אמש.
לא שמעתי אותך נכנס.
לא?
מה עשית?
כן, אנחנו...
ניסינו שוב את הרחפן החדש.
כן. כנראה איבדנו תחושת זמן.
כן.
מה זה הבית האפל?
אה, כן.
בית מצמרר ברחוב פורסט. וככל הנראה
כמה השערות פרועות לגביו מסתובבות ברשת.
הוא באמת מצמרר.
- כן. אנחנו צריכים לעבור שם. - בהחלט.
- אפשר להיכנס? - כמובן.
טוב. בואי תיכנסי.
ואת חושבת שלבחורה יש קשר לוונדה?
ייתכן.
הטנדר של חברכם דומיניק ברטלס נגנב אתמול.
כמה חבל.
את יודעת מי הגנב? בטח ילדים, נכון?
אני מניח.
אפשר?
כן, כמובן.
- ניקוטין - 4 מ״ג -
אתה מכיר את הרלד הסל?
הוא מתגורר בטננרינג.
- הסל? לא. - לא נשמע מוכר.
- מעולם לא שמעתי עליו, מצטער. - למה את שואלת?
הוא טוען שמישהו תקף אותו בביתו אמש.
נראה שזונדרסהיים הישנונית הפכה למקום שיש בו פעילות פלילית רבה.
- נורא. - נורא, כן.
ומה מצבו?
יש לו כאב ראש, אבל חוץ מזה הוא בסדר.
תודה לאל.
אפשר לקחת אחת לדרך?
כן, כמובן. יש לי המון.
טוב.
ותשתפי אותנו כשתגלי פרטים נוספים על לנקה, נכון?
- כמובן. - יופי.
אני חושבת שאני קרובה.
יופי.
מה היא אמרה?
מר הסל הותקף?
אה, כן.
הייתה תקרית קטנה.
אולה!
מה קורה?
בוא.
- היי. - היי.
מקי סכין, אפשר להכיר ביניכם?
זה אולה, הידוע בכינוי אולבוי.
נפגשתם אלפי פעמים ברשת, אבל מעולם לא במציאות.
אולה.
תכיר את מקי סכין האגדי.
או כריס במציאות.
- היי. מגניב. - כריס. היי.
מה קורה, אחי? אתה ישן פה?
לא, רק לפעמים כשאני זקוק לתנומה.
כן. תנומה. ממש לא מוזר.
היי, אחי. אני לא מכיר אותך? אתה ממש מוכר לי.
כן, כנראה מהחדשות.
ונדה קלאט היא אחות של אולה.
הנעדרת.
אתם מריחים? מה זה, אלגום?
לעזאזל.
- יום 0 -
לעזאזל.
תפסיקי לצרוח. תפסיקי לצרוח!
תפסיקי... בבקשה, תפסיקי לצרוח! בבקשה.
אני צריך לחשוב!
תפסיקי!
מה?
את מנסה לומר משהו?
אני לא מבין אותך. הפה שלך סגור בנייר דבק!
מה את עושה? תפסיקי. תפסיקי כבר! תפסיקי!
כריס נובאק.
איך את יודעת איך קוראים לי?
למדנו באותו בית הספר.
היית שלוש כיתות מעליי.
הופענו יחד באופרה בגרוש.
אתה גילמת את מקי סכין. אני גילמתי את הפרוצה השנייה.
ונדה?
וואו. את נראית...
מה שלומך?
- שלומי היה מעולה. - כן.
עד שהייתי עדה לרצח ואז נחטפתי!
הצילו!
- הצילו! - ונדה!
אנחנו באמצע שום מקום! תפסיקי לצרוח.
אף אחד לא יכול לשמוע אותך.
אין טעם. טוב?
מי הייתה האישה שהרגת?
לא הרגתי אף אחת!
אני לא יודע מי היא הייתה.
לא ידעתי שלוקאס עושה דברים כאלה.
מי זה לוקאס? הבחור שהרג אותה?
כריס.
- אני חייב להתקשר ללוקאס. - לא. תעצור. אל תתקשר אליו.
כריס, אם לוקאס יגלה שאני בחיים,
הוא יהרוג גם אותי.
ראיתי אותו. ראיתי מה הוא עשה.
בבקשה, כריס. בבקשה.
- לוקאס -
אל תתקשר, בבקשה. כריס.
כריס? הכול בסדר?
אחי, מה זה היה?
כן, מצטער. זו לא הייתה התוכנית.
מה הייתה התוכנית?
תירגע ואל תאבד את העשתונות.
הכלבה רצתה לגרום צרות להרבה אנשים, טוב?
מי היא הייתה?
לא משנה. זה נגמר.
השנייה איתך?
לא, בבקשה.
- היא אצלי. - כן!
מעולה.
טוב מאוד.
ידעתי שאני יכול לסמוך עליך, בן דוד.
טוב כריס, תקשיב.
שים לב מה אתה אומר בטלפון, טוב?
צריך להשליך את האשפה, כן?
תיכנס למעמקי היער.
תחפור בור, תשרוף אותה ותקבור אותה. טוב?
אני חייב לך.
- הכול בסדר? - כמובן, בוס.
כולה שלך.
- אני אפילו אספיק למחצית השנייה. - כל הכבוד.
הוא חושב שאני מתה, נכון?
מה תעשה עכשיו?
- אתה מתכוון להרוג אותי? - אני חושב שאני...
- יום 97 -
תקפת אותו?
לא הייתה לנו ברירה. הוא מצא את מכשירי המעקב.
המשטרה הייתה בדרך.
היינו חייבים להוציא אותם איכשהו.
תארי לך שראוך הייתה מוצאת אותם.
אני לא אוהבת את זה.
הסל הוא זקן ושיכור.
אף אחד לא יאמין לו, ואין לו שום הוכחה. אז...
והטנדר הגנוב, אין לך קשר לזה, נכון?
מה עכשיו?
מה?
היי.
בית נחמד.
בחייך, לא נחמד כמו שלכם.
לפי איך שהוא נראה מבחוץ.
איך אפשר לעזור לכם?
אנחנו רוצים לעשות משהו למענכם.
לוסי לא הפסיקה לחשוב על המפגש שלכן באותו יום
והיא חשבה על דרך לעזור.
בקרוב יעברו 100 ימים מאז שוונדה נעלמה,
אז חשבתי לערוך אירוע שישאיר אותה בתודעה.
ואני חשבתי, ״היי, אני מר תכנון אירועים.״
״פסטיבל ונדה״.
זה רק שם זמני. עדיין אפשר לשנות אותו.
אנחנו נארגן הכול.
ספרקלס יוכלו להופיע.
יש לי כוריאוגרפיה שחיברתי לזכר ליידי דיאנה.
היא תהיה מושלמת. מפחידה אך מעוררת מחשבה.
אני יכולה לרתום גם את אגודת ההורים־מורים.
כל האימהות יתרמו לבופה.
ואת תוכלי להכין את סלט תפוחי האדמה הנפלא שלך.
אנחנו רק רוצים שתדעו שכל העיירה לצדכם.
מאה ימים.
נשמע מציאותי כל כך כשמישהו אחר אומר את זה.
כן. אבל זו רק סטטיסטיקה.
זה לא אומר שמשהו באמת משתנה ביום ה־100.
פסטיבל ונדה.
לא מעט מוזר לערוך מסיבה?
זו לא תהיה איזו מסיבה פראית.
אז מה זה יהיה? יום זיכרון?
מסיבה לוונדה. פסטיבל ונדה.
ומה הקטע עם העור של האישה הזו?
יש לה שני ילדים מתבגרים ואין לה אפילו קמט אחד.
כאילו ששייפו אותה.
ויש לה ריח ממש טוב, נכון?
לאן אתה הולך?
אני צריך כמה שעות כדי...
קרל ביקש ממני לעזור לו במשהו. כן.
חשבתי שניסע לבדוק את הבית ההוא.
כן, ניסע.
אני אחזור במהרה.
רודיגר, תפתח!
רודיגר!
זו לא בעיה שלי. אני שילמתי את התשלום במלואו!
נכון? הכול הוסדר.
ידעתי.
אני אחזור אליך.
איפה היא?
- מי? - איפה מי?
דדו, על מה אתה מדבר?
- מה עשית איתה? - מה זאת אומרת?
מה עשית לה, חולה נפש שכמוך? תגיד לי!
קרלוטה תמיד הגנה עליך.
ידעתי שאתה סוטה.
אף אדם שפוי לא לובש אפודות עור!
תגיד לי. איפה היא?
מה עשית לה?
מה עשית לה פסיכי עם קוקו?
מה יש לך נגד קוקו?
איפה היא?
תגיד לי!
קניתי טיגריס!
- מה? - קניתי טיגריסית.
ברשת האפלה. ב־25,000 אירו.
לכן לא יכולתי להלוות לך כסף.
היא הייתה אמורה להגיע אתמול,
אבל האנשים שקניתי מהם אמרו שמישהו גנב את הטנדר שהיא הייתה בו
ועשו תאונה. והטיגריסית איננה.
ועכשיו לא מחזירים לי את הכסף.
אני יודע שזה נשמע מטורף, אבל זו האמת.
- אתה חייב להאמין לי, דדו. - אני מאמין לך.
באמת? אתה מאמין לי?
כן, אני מאמין לך.
תודה, דדו.
- מה קורה פה? - מה את עושה פה?
היום יום ההולדת של אבא ואני... רציתי לראות מה שלומך.
- כן, לא. אני בסדר. - כן.
טוב, שמישהו מכם יספר לי מה קורה. עכשיו.
רודיגר קנה טיגריס ברשת האפלה. הנה.
דדו פוטר מהעבודה והוא מבזבז את כל החסכונות שלכם.
- בן זונה! אל תספר... - אתה בן זונה!
לאמיתו של דבר מה שעשיתי אינו חוקי...
שתוק!
זה נכון?
קרלוטה, זה מעט... מסובך.
זה לא נשמע מסובך.
יש לך עבודה? כן או לא?
לא, אבל רציתי לספר לך. פשוט לא רציתי להכעיס אותך.
כן. לא רצית להכעיס אותי?
כן, רציתי לפתור את זה.
דדו, מתי אי פעם פתרת משהו?
בכל פעם שאתה מנסה, אתה גורם למצב להיות גרוע פי עשרה!
אני יודע! אני יודע שאת חושבת שאני סתם משתטה
ושאני צריך להיות אחראי יותר.
- ואני רוצה. אבל אני... - מה אמרת?
הקשבת לטיפול שלי?
לא.
לא בכוונה. זה קרה בטעות.
- אתה חושב שאני טיפשה? - לא, קרלוטה.
ברצינות. חיפשתי משהו במפה ואז שמעתי אותך,
- אבל לא רציתי לשמוע. - וואו!
מספיק.
אנחנו גמרנו.
קרלוטה, בבקשה.
קרלוטה.
אחי, עכשיו ממש פישלת.
שתוק.
- עולם המשחקים -
אחי, זה היה חולני. לא ייאמן באיזו מהירות הם חיסלו אותם.
כן, אחי. מטורף.
שנראה עוד משחק?
בטח.
שכנעתי את ההורים שלי לשלם על חבילת אח״מים.
רוצים ללכת לאפטר פרטי?
יפה! אלוהים.
אולה, אתה אדיר.
אח״מים, מותק!
תודה.
אלוהים. כריס, ״תקיפת אסטרלית״.
לא. לא.
אלוהים. מה זה?
וואו.
מטריף, אחי.
- היי. - שוטים?
- כן. - תודה.
- לחיים. - לחיים, חבר׳ה.
- לחיים. - לחיים.
היי. נתחיל בבירה קטנה?
בטח. אלך להביא.
לא, לא.
אתה הסעת אותנו, אולה קנה את הצמידים. אני אזמין.
- אני יכול... - לא, לא. אני אשלם. הכול טוב.
היי, איך אתה מכיר את אלכס?
הוא משחק בכדורגל עם בן דוד שלי לוקאס.
היי, מצטער על אחותך.
אני עדיין מרגיש שזה לא אמיתי.
אני עוד מחכה שהיא תיכנס לחדר שלי ותתחיל לשגע אותי.
היא הייתה אחות גדולה מעצבנת?
כן, אחי. היא אמרה לי בכל יום, ״אולה, תפסיק להיות חנון.
אולה, תפסיק להפליץ כשאני במכונית
או שאספר לאימא שהשתמשת במחשב הנייד שלה כדי לצפות בפורנו.״
לא. היא עשתה את זה?
היא תמיד הייתה קוץ בתחת.
אני מתאר לעצמי.
היא תחזור. בטוח.
אני מבטיח.
טוב?
טוב. שלוש בירות לאחים שלי.
- אח״מים, מותק! - אח״מים!
קדימה!
- יום 97 -
- יום 0 -
סבתא, אני הולך לשחק במשחקי מחשב למטה. טוב?
טוב, יקירי.
מה אמרת, יקירי?
אם אוריד את נייר הדבק, תצרחי?
אז אני משאיר אותו.
טוב. אני לא אצרח.
- מבטיחה? - מבטיחה.
- איפה אנחנו לעזאזל? - במרתף של סבתא שלי.
זה היה חדר התחביבים של סבא שלי.
או במילים אחרות, המקום שאליו הוא הלך כדי לשתות.
אבל הוא נפטר, וסבתא שלי לא יכולה לרדת במדרגות, אז הוא ריק.
- אל תגיד לי שאתה חי פה. - לא.
אין לי מקום קבוע כרגע, אבל...
- בנאדם. - מה? זה זמני.
וחוץ מזה ככה אני יכולה להשגיח על סבתא שלי.
יש לה דמנציה והיא נופלת לפעמים ו...
אז מה עכשיו?
אתה מתכוון להחזיק אותי פה כשפחת מין?
- לא! - אז מה? אני אסירה שלך?
לא, לא אסירה. אורחת בכפייה. לא יודע.
זו הפעם הראשונה שלי, טוב? אולי תהיי מעט סבלנית יותר...
- הצלתי אותך, לא? - הצלת אותי?
טוב, אולי לא הצלתי, אבל לא הרגתי אותך.
- אני אמורה להכיר תודה? - לא יודע, אולי כן.
גיבור שלי.
מצחיק. מצחיק מאוד.
תודה רבה, כריסטופר, שלא הרגת אותי.
טוב, את לא חייבת להיות מגעילה.
לא, אני רצינית. תודה רבה לך, כריס נובאק,
שלא רצחת אותי ושרק כלאת אותי במרתף של סבתא שלך.
כמה אדיב מצידך.
היי, חכה.
מה עשית ביער בכלל?
- לוקאס ביקש ממני להגיע. - ואתה עושה כל מה שהוא אומר?
הוא היה היחיד שדאג לי כשההורים שלי נפטרו,
חוץ מסבתא שלי.
אז כן, כשהוא זקוק לי, אני מגיע.
אני זוכרת ששמעתי על ההורים שלך.
זה בטח היה ממש חרא.
כן. ממש חרא.
אבל ככה זה. החיים חרא לפעמים.
או לפחות החיים שלי.
- יבואו לחפש אותי. - את לא חושבת שאני יודע?
כולם מתחרפנים כשנערה לבנה ויפה נעלמת.
אתה חושב שאני יפה?
זה לא מה ש...
טוב.
מה היית עושה במקומי?
הייתי פונה למשטרה.
תספר מה קרה ושלא ידעת כלום.
- כן, בטח. - אני רצינית.
אני יודע שאת רצינית.
אבל אני מצטער, ונדה, העולם שלך פועל אחרת משלי.
למה?
בעולם שלך הכול שחור ולבן... בעיקר לבן.
יש טוב ורע, והמשטרה רודפת אחרי הרעים
ומגינה על הטובים.
העולם שלי לא פועל ככה.
- אני אספר שעזרת לי. - ונדה, את לא מבינה!
מישהו כמוני לא יכול לחמוק ממשהו כזה!
אני לא יכול להישלח לכלא.
מי יטפל בסבתא שלי? מי ידאג לה?
אני...
נדפקתי לגמרי.
- יום 97 -
בירה גם בשבילי.
בעצם אני אזמין מרטיני.
למה גבר חסון כמוך שותה לבד?
ובכן...
זרועות חסונות כל כך,
חזקות כמו עץ אלון.
אתה מוכר לי. נפגשנו?
לא שידוע לי. לא.
האב שפר.
- תפסת אותי. - מה שלומך?
כרגיל.
ממלא את מלאכת האל.
כן? בפעם האחרונה היה נראה שאתה עובר משבר אמונה.
כן. כן.
אנשי דת בטח בודדים מאוד.
אני מתארת לעצמי שבלילות
אתה בטח כמה למגע נשי.
אני אניטה.
שפר. האב שפר.
אניטה
- הרלד, שוב? - כן.
הבת של נעלמה,
מישהו לקח אותה ומאז היא איננה.
וזה... ממש לא מצחיק.
יש לך חברה?
לא?
יש מישהי שמעניינת אותך?
כן, אבל היא לא יודעת.
אני מבין אותך.
איך אמורים לעשות את זה? לספר למישהי שאתה מעוניין בה?
אחי, אני לא יודע. אולי פשוט תעשה את זה?
אתה יודע, כמו להתחיל לשחק במשחק וידאו.
אתה פשוט קופץ למים
אפילו שאתה יודע שכנראה יכסחו אותך.
אבל אם לא תשחק, לא תוכל לנצח.
פשוט תעשה את זה,
ואם תיכשל תתחיל מחדש.
אנחנו צריכים לעשות את זה. אנחנו צריכים לספר להם.
מה? עכשיו?
כן, להיכשל יחד.
- סבתא שיחה שלא נענתה -
שלום.
כן?
אני חייב להגיד לך משהו.
כן? מה?
מצטער.
סבתא? סבתא, זה כריס.
הכול בסדר? קרה משהו?
כריסטופר, אני מצטערת שאני מפריעה לך.
אני לא יודעת איך זה קרה. פתאום כל האורות פשוט כבו.
טוב, תקשיבי, אל תדאגי. אני חוזר עכשיו.
- טוב, סבתא? - לא, אתה לא צריך לחזור. התקשרתי ללוקאס.
- ללוקאס? - הוא כבר בדרך.
אז אל תדאג, טוב?
תיהנה.
תכייף.
אני לא יכול להשתרך מאחור.
אם לא מנסים, כלום לא יכול להשתבש.
אבל ככה לוזרים חושבים, ואני לא לוזר...
אני חייב להראות לה איכשהו שאני לא לוזר.
הוא ממש מוזר.
הבית המוזר.
אניטה, את גאונה.
מה?
אני חייב להגיע לבית המוזר.
אני חייב למצוא את החדר הסודי, להציל את ונדה והכול יסתדר!
אניטה, ממש עזרת לי.
תודה.
ועכשיו מי ישלם על הכול?
אולה?
אתה שתוי.
אולה.
איזה ערב אדיר.
רוצה מברשת שיניים?
דדו?
- אני מצטער! -
לעזאזל!
דדו!
לוקאס.
נחמד מצידך שקפצת.
חשוך פה.
כנראה נתיך נשרף.
איפה כריס?
הוא במסיבת משחקי מחשב עם חברים.
אלוהים.
אם הוא ימשיך ככה, הוא יחיה איתך לנצח.
איפה ארון החשמל?
בחדר התחביבים של סבא.
- בסדר. אני אציץ, טוב? - כן.
שלום?
יש שם מישהו?
כריס?
דדו!
- קרלוטה. - דדו.
תפסיק מייד. תחזור לפה!
אכזבתי אותך. את כועסת עליי. אני אפתור את הכול.
תחזור לפה מייד.
אני אראה לך שאני לא לוזר.
- דדו. - לא. לא עכשיו.
אתה פורץ לחצר של מישהו משוגע
בגלל כמה שמועות שאין בהן שום היגיון.
היי.
אאוץ׳.
את משוגעת? קרלוטה, תפסיקי.
את היסטרית.
שמעת?
כן.
ונדה.
אני נכנס.
ונדה, את שם?
אתם אנשי הלטאה?
היי, מתוקה.
יש לך נשק די גדול.
לא תשתו את הדם שלי!
- היי, היי, היי. - תעצרי. לא, לא.
- מבוסס על סיפור מאת זולטן ספירנדלי -
תרגום: גלעד וייס