De sier sorgen har fem faser.
DAG 97
Fornektelse, sinne, forhandlinger, depresjon og til slutt aksept.
Men jeg tror ikke "faser" er rett. Det er mer som nivåer i et dataspill.
Man kan bare gå til nivå 2 når man har fullført nivå 1.
Enkelte blir på samme nivå fordi det er vanskelig,
som Rainbow Road i Mario Kart.
Hva slags gærning fant på det?
1. FORNEKTELSE
Det går bra.
Det er en misforståelse. De er nok helt vanlige mennesker.
Vi ordner opp når de er tilbake.
Tror du de er "normale"?
"Normale mennesker"?
De har en hemmelig bunker i hagen, og jenta deres skjøt deg nesten.
Med armbrøst.
Om internettet har rett, leter de nå etter neste offer.
Du tror vel ikke at de er kannibaler?
Jo. Jeg ville ikke trodd det for tre måneder siden.
Men jeg ville heller ikke trodd at en terapeut fikk mannen til å bruke maske
så hun kunne late som om hun hadde sex med en tyv.
Eller at broren min ville kjøpe en tiger.
Jeg kunne ikke forestille meg...
...at datteren vår ville forsvinne.
Og ikke at mannen min kunne lyve for meg i mange måneder.
- Gi meg mobilen din. - Hvorfor? Hva er planen din?
Jeg skal ringe politiet. De kan få oss ut.
- Ingen dekning. Perfekt. - Det er tykke vegger.
Kanskje også kledd med bly. Ganske imponerende.
Jackpot.
- Det er ganske romantisk. - Ikke prøv deg.
- De må være preppere. - De må være hva?
Preppere. Folk som tror apokalypsen er nær.
Ja. Skulle ønske den bare kunne forte seg.
Jeg jobbet med en prepper. Veldig god gipsarbeider.
Men vi fant ut at han drakk sin egen urin.
Hei! Slipp oss ut!
- Carlotta. - Slipp oss ut.
Vi finner på noe.
Kanskje det er en annen vei ut.
La meg prøve luken.
Kanskje hun ikke låste den.
Nei. Den er låst.
Målet er nøytralisert. Presidenten blir informert.
Amerikanerne...
DAG 97
DAG 02
Jeg visste ikke hva du likte, så jeg kjøpte chicken teriyaki.
Favoritten min, men kanskje du er vegetarianer.
- Jeg kjøpte et vegetarsmørbrød. - Jeg er ikke det.
Bra.
For det ser forjævlig ut.
Jeg må si det rett ut. Jeg har vært her nede i nesten to dager.
De fleste savnede blir funnet i løpet av to, tre dager.
Statistisk sett vil de altså finne meg de neste 36 timene.
Det er bare et tidsspørsmål. Det beste er om du lar meg gå.
- Sikkert. Skal jeg ta dem av? - Jeg mener det.
Jeg skal ikke si noe. Du har vært grei. Du tok med mat til meg.
- Jeg gir deg en sjanse. - Gir du meg en sjanse?
Hvis du vil være sånn...
Sundersheim er ikke så stor. Vet du hvor ofte ei heit jente forsvinner her?
- Aldri. - Kalte du deg selv for heit?
Jeg skal slappe av her, spise og vente på at jeg blir funnet.
Så kan du bare...
"Wanda, si at jeg tok med et smørbrød til deg."
Så kan jeg si: "Beklager. Jeg er traumatisert, og denne fyren er slem.
Han bør få fengselsstraff."
Der vil du bli sendt rundt som en tannkremtube.
Ferdig?
Hvor skal jeg gå på do?
- Er det en spøk? - Det er ikke et hotell.
Hvordan vil det funke for oss?
Skal du bære opp ei bøtte med dritt hver dag?
Hør her. Du slipper ikke unna. Du er ikke egentlig kriminell.
Politiet vil gå fra dør til dør. De kan komme når som helst.
De vil finne meg og fengsle deg.
Jeg får vondt i hodet av deg. Nå er det nok!
La meg gå!
Beklager.
Chris! Siste sjanse! Jeg advarer deg. Chris!
Chris!
2. SINNE
Hvordan klarer du det, Dedo? Ærlig talt.
Man sitter i den verste mulige situasjonen, men du...
- du klarer å gjøre det verre. - OK.
Hvorfor fulgte jeg etter deg? Jeg var alt ute.
Vi var ferdige. Jeg var fri.
Du var ikke mitt ansvar. Men så?
Jeg skjønte at du gjorde noe utrolig dumt igjen.
Og hva gjør jeg? Jeg drar etter deg.
Som vanlig. Som en idiot.
Jeg kunne latt deg dra alene og bli skutt av et barn med en armbrøst.
Ikke se på meg som en skadet otter, som om jeg bør synes synd på deg.
Jeg synes ikke synd på deg, men på meg.
Ikke gråt.
- Ikke begynn å gråte. - Jeg gråter ikke.
- Gi deg! - Jeg prøver.
Jeg forbyr deg å gråte.
Hva har de her?
Tørket kjøtt. Ananas på boks.
Deilig, deilig, deilig! Bønner på boks.
Bønner på boks... "barbecue style".
Håper dere har pakket luftfriskere, jævla psykopater.
Jøss! Bra!
Ris! Ris. Hvor skal dere koke den, jævla genier?
Hvor skal dere koke den jævla risen?
Av og til har de det også moro.
Carlotta... Kanskje...
OK.
Nå, Dedo. Hva var planen?
Bare fortsette til alle pengene er borte og futen står på døra?
- Det ville ikke skjedd. - Hvorfor sa du ikke at du mistet jobben?
Vi kunne funnet en løsning. Sammen, som et team.
- Jeg kunne ikke fordi... - Hvorfor ikke?
Du har rett. Jeg burde sagt det. Unnskyld.
- Nei, hva ville du si? - Jeg skulle ikke si noe.
- Jo. - Nei.
- Du sa "fordi", og da forventer man mer. - Bare glem det.
Hvorfor, Dedo?
Fordi...
i det siste... har sinneproblemet ditt vært ganske intenst.
Jeg har ikke noe sinneproblem!
Greit. OK.
Hei!
Slipp oss ut!
Gærne jævler!
Spis oss før vi råtner!
- Ja. - Hei!
Du gjør ingenting.
- Hva skal jeg gjøre? - Finne en vei ut. Tenke ut en plan!
Gjøre noe istedenfor å sitte på ræva som en idiot.
Det...
Wow.
- Hva? - Ingenting.
Ja? Kanskje personen må bli her lenge. Får hun ikke lov til å ha behov?
- Jo. Greit. - Ikke noe slut-shaming.
Jeg gjør ikke det. Det er det motsatte. Jeg er imponert. De er veldig forberedt.
Veldig nøye.
Hvor preppet kan en pervers prepper preppe om en pervers prepper prepper perverst?
Du er så ekkel, Dedo.
DAG 13
OK. Ikke bli sint.
Jeg vasket klærne dine, de havnet blant bestemors saker
og hun tok dem med til kleskonteineren. Jeg kjøpte nye bruktklær til deg.
Jeg visste ikke størrelsen din. Og jeg rakk ikke å kjøpe et smørbrød
før etter rushet, og da hadde de ikke noe bra igjen.
Foruten tunfisk. Wanda?
Jeg orker ikke mer! Jeg nekter å drite i ei bøtte!
Og hvis jeg må spise et smørbrød til, kommer jeg til å drepe noen!
- Jeg får ikke puste. - Bryr meg ikke.
Unnskyld.
Herregud! Så ekkelt.
- Du drepte meg nesten. - Det var planen.
Du!
Du låste meg inne.
- Du stakk fingeren din i øyet mitt. - Du kvalte meg!
Jeg kunne blitt blind!
Og jeg har sagt at jeg ikke liker tunfisk!
Hva er det med deg?
Jeg har vært innelåst i en gammel dames kjeller i to uker!
Når jeg kommer ut, står det ille til med deg.
Du aner ikke
hvor mange true crime-podkaster jeg skal være med på.
Jeg skal si at du gjorde all mulig dritt med meg.
Og alle vil tenke: "Han Chris er en skikkelig gærning."
De vil kalle deg for "kjellergærningen".
Tenåringer på TikTok vil lage videoer om deg.
Noen vil lage en film og få noen dølle til å spille deg.
Og han bare: "Å hei, jeg er Chris.
Jeg er den perverse gærningen som liker å låse jenter i kjelleren."
Du er slem.
- Jeg er slem? - Ja. En slem person.
Jeg husker at du var slem på skolen også.
Unnskyld?
Du og de andre jentene du hang med. Dere var en slem gjeng.
- Det er ikke sant. - Jo.
Drev alltid med psykisk krigføring på sosiale medier.
"Vil jeg like innlegget?" "Hvem skal jeg tagge?"
"Jeg må la alle som ikke ble invitert på festen få vite hvor kul den er."
Flørtet med gutter dere visste ikke hadde en sjanse.
Bare nok til at de trodde at de ville ha en sjanse
for så å sende dem i vennesonen.
- Er det det du tror om meg? - At du er populær og pen? Ja.
Mener jeg at det gir deg makt? Absolutt.
Mesteparten av tiden vet du nok ikke hva du gjør engang.
Jeg kan ikke noe for at jeg er pen og populær.
Bare det at du snakker om deg selv slik
- er selve problemet. - Men du sa det!
Ja, men det er annerledes når noen andre sier det.
Du skal ikke si det om deg selv!
Det vil aldri skje, men la oss si at du sa noe fint om meg.
Noe sånt som: "Chris, du er veldig..."
"Håret ditt er OK."
Så ville jeg aldri si at håret mitt er OK. Jeg ville aldri tro det.
Skal det være noe bra?
- Beklager at jeg kjøpte tunfisk. - Chris?
Håret ditt er OK.
3. FORHANDLINGER
Hendene bak hodet! Ansiktet mot veggen. Jeg har en AR-15.
Jeg bruker den om dere puster galt.
- Et automatgevær. - Mot veggen!
Ja. Står mot veggen.
Om dere ikke står vendt mot veggen med hendene bak hodet...
- Hendene bak hodet. - ...antar jeg at dere er aggressive.
- Forstått? - Ja.
- Forstår dere? - Ja, vi forstår.
Herregud.
Hva er det?
- Mot veggen! - Vi kommer i fred.
Hvem er dere, og hva gjør dere her?
Vi er Carlotta og Dedo Klatt.
Beklager at vi gikk inn her, men...
Vi leter etter datteren vår som er savnet. Hun heter Wanda.
- Må vi nøytralisere dem? - Ikke ennå, vennen.
Ikke ennå.
Nå er de dine fanger, vennen. Vil du binde dem? Ja? Vær så god.
Du gjør en utmerket jobb.
- Nå! - Hei!
- Modig. - Jeg knekker nakken hennes.
- Faen heller, Dedo. Ja! - Legg fra deg våpenet!
Ingen raske...
Jeg tror hun knuste ei balle.
- Var det bra, mamma? - Ja.
Du er bare den beste. Nå må du gå. På tide å legge seg.
Jeg tar meg av resten. Gi meg den. Elsker deg, vennen.
- Elsker deg også. - Snu dere rundt. Hendene på ryggen.
- Beklager. Det var dumt. - Det kan man si.
Hendene bak ryggen.
- For trangt! Det klyper huden. - Ja. Ned på kne! Begge to!
Jeg har aldri sett noen fra myndighetene som ser ut som dere.
Dere hører vel til en venstrevridd, woke geriljagruppe.
Prøver å skape problemer for en patriot som meg? Og antakelig for hele KNR.
- Det er over for oss. - Beklager. KNR?
Barn av det nye riket!
- Det visste dere. - Vi er bare vanlige foreldre.
- Datteren vår forsvant. - Hvorfor ringte dere ikke bare politiet?
Fordi... Fordi politiet er fullstendig ubrukelige.
Ja, det er noe vi er enige om.
Ja.
Man må passe på seg selv. Man må beskytte familien.
- Det forstår du vel? - Ja, det er sant.
Jeg stoler ikke på loven.
- Derfor underviser jeg Toni selv. - Jaså?
Hun kunne skyte da hun var fem. Og fange, drepe og flå en kanin da hun var seks.
Du vil nok gjøre alt du kan for å beskytte datteren din.
Ja.
- Betyr det at vi kan gå? - Ikke la oss være igjen her!
Kan du løsne båndene?
Jeg er klaustrofobisk! Herregud!
Jeg er ikke det. Jeg sa det bare.
DAG 33
Det stykket er bare så dårlig. Bare drap og prostitusjon.
Hvorfor mente Neubert at det passet til 13-åringer? Vi kunne tatt Cats.
Det er rart å tenke på nå.
Hvor gammel var du? Tolv?
Rett alder til å spille prostituert.
Det er det siste normale jeg husker.
At du spilte en seriemorder?
Nei. Det var sommeren før foreldrene mine døde.
- Kom igjen. Vær så snill. - Nei. Nei.
- Kom igjen. Kom igjen! - Greit.
Nei, "wind".
Ja.
Jeg har noe til deg.
Herregud! Ikke mulig!
De hadde mange i bruktbutikken.
Model Ball.
Raging Phoenix 2.
Ice Twisters?
Mothman.
Mothman!
Aldri hørt om dem.
Ikke jeg heller, men det var 3 euro for alle.
Jeg klager ikke. Jeg ser sesong 2 av 24 for fjerde gang.
Hvis jeg må se Kim Bauer møte en puma igjen...
Takk.
Jeg må snakke med deg om noe.
Altså...
Situasjonen du er i er vanskelig.
Jeg vet at folkene Lukas jobber for er farlige, så du kan ikke slippe meg.
- Wanda, jeg... - Nei, bare hør på meg.
Jeg har tenkt. Kan vi ikke gjøre noe med de menneskene?
Du sa at Lukas har snakket om den "store sjefen".
Han sa "King", men jeg vet ikke om det er et navn eller kallenavn.
OK. King. Det er en begynnelse.
OK. La oss anta at denne King
var den som ba Lukas drepe kvinnen.
Spørsmålet er: Hvorfor gjorde han det?
Hva prøvde han å skjule?
- Var hun journalist? - Ja.
- Jeg tror hun la ut videoer eller noe. - Journalist. OK.
Journalist.
Hvis man dreper en journalist,
så er det fordi hun har avslørt noe du vil holde hemmelig.
Sånn.
Hvis vi to kan finne ut hva det er, så kan vi gå til politiet.
De slemme havner i fengsel, jeg kan dra hjem og du er fri.
Vi blir som Jack Bauer og Tony Almeida.
Sikkert.
Vi skal avsløre organisert kriminalitet i Sundersheim?
- Hvorfor ikke? - Wanda.
Jeg kan ikke bli her. Jeg vil enten rømme eller smugle ut en melding.
Eller bli gal og kaste TV-en i hodet ditt. Om ikke det funker, tar jeg livet av meg.
- Ikke si det. - Hva har jeg å leve for?
Ice Twisters?
Eller vi kan utarbeide en plan sammen.
Og på den måten komme uskadet ut.
Hva har du vel å tape?
4. DEPRESJON
Unnskyld.
Ikke gjør det, Dedo.
Jeg er... Jeg er så lei for det.
Ikke bare for dette...
for at vi er låst inne i bunkeren til en våpengal høyreekstremist.
Jeg er også lei meg for at jeg ikke fortalte at jeg mistet jobben.
Jeg...
Jeg skammet meg så.
Jeg roter det til når familien min trenger meg som mest.
- Alltid. Hver gang. - Dedo.
Det er sant. Bare tenk på det.
Som da Ole ble født og legene sa han var hørselshemmet.
Jeg fikk panikk og fikk et sammenbrudd.
Du var den som sa: "Ta deg sammen, Dedo. Det spiller ingen rolle.
Vi elsker ham ikke noe mindre."
- Ja. - Du hadde rett. Det spilte ingen rolle.
Men i det øyeblikket var du klippen, ikke jeg.
Det var det samme da Wanda forsvant.
Siden da har jeg bare følt meg så...
Så unyttig.
Som far er det jobben min å passe på familien. Å beskytte familien.
Og hva gjorde jeg? Da Wanda forsvant, var jeg full på en fotballkamp.
Jeg er lei for at jeg fulgte med på deg i terapitimen. Det var ikke meningen.
Jeg hørte navnet mitt og visste at jeg burde slå av, men...
Jeg klarte det ikke.
Det var som om universet sa til meg:
"Nå må du høre godt etter, Dedo. For dette er sannheten.
Du er en idiot, og du vil miste alt om du ikke tar deg sammen."
Du er ikke en idiot. Jeg burde ikke sagt det.
Men du har rett. Jeg er en idiot. Det har jeg alltid vært.
Det er sånn jeg går gjennom livet. Sånn jeg klarte skolen.
Sånn jeg fikk deg.
Dedo, idioten man elsker.
Ingen har høye forventninger til en idiot. Hva så om du roter det til? Det er greit.
Du får ikke gode karakterer, tjener ikke så mye som andre.
Det er bare Dedo.
Du tror vel ikke på det selv?
Vet du ikke hva du betyr for meg?
Hver eneste dag bekymrer jeg meg for at du skal snu deg og si:
"Jeg har gjort en stor feil. Vi skal skilles."
Men det skjer aldri.
Jeg vet ikke om det er fordi vi hadde barn tidlig
så du føler at du må bli hos meg. Jeg vet ikke.
Jeg elsker deg så høyt.
Å gifte meg med deg var det beste som hadde skjedd meg.
Og når jeg ser deg smile til meg om morgenen, kan jeg skrike av glede.
Og hver morgen spør jeg meg selv: "Hvordan i helvete klarte du det, Dedo?"
Jeg forstår det ikke. Jeg forstår ikke at en som deg
holder ut med en som meg.
Jeg forstår det ikke.
Jeg...
- Jeg ville... - Nei.
- Hold kjeft. - OK.
- Åpne glidelåsen på buksa mi, Dedo. - OK.
OK.
- OK. Ja. - OK.
- Det er en knapp. Kjenner du den? - Ja, jeg har den.
- Kan du... - Ja, jeg har den.
- Kom hit. - Ja.
OK.
- Lavere. - Bra.
Litt mer.
- Litt mer. - Der.
Å, ja.
Å ja. OK.
- OK. - Jeg legger meg.
Vent. Vent litt.
- Nei, litt lenger ned. - OK.
Ja. Herregud.
- Herregud. - Herregud.
DAG 68
Ser hun ikke forferdelig ut? Det er nok, for faen.
Nå er det nok! Jeg er ikke...
Stopp! Slutt å filme meg!
- Dra til helvete! - Herregud.
Beklager, Wanda. Jeg burde ikke vist deg det.
Nei, jeg er glad du gjorde det.
Jeg har så dårlig samvittighet.
Lukk øynene.
- Hvorfor? - Bare lukk øynene.
Bare ikke gjør noe rart. Jeg føler meg veldig sårbar.
OK. Åpne øynene.
Hva er det?
Jeg visste at videoen ville gjøre deg trist,
så jeg ville muntre deg opp med å kjøpe yndlingsmaten din.
Midnattssnacks.
For det første... Ananas.
For på din første utenlandsferie lot faren din deg smake hans piña colada.
- Du sa det var... - Det beste jeg har hatt i munnen.
Ja.
Nachos.
Søt chili, for du elsker hvordan krydderet setter seg på fingrene.
Og oliven...
Fordi du tvang deg selv til å like dem for å virke sofistikert.
Og helt til slutt...
Ostestrenger.
Og for gamle dagers skyld.
Det er ikke tunfisk.
Husket du alt det?
Det er nok det fineste noen har gjort for meg.
Forrige bursdag ga kjæresten jeg hadde da meg en frityr-kokebok.
Jeg har ingen frityrgryte.
- Jeg sier ikke at du er kjæresten min... - Jeg har mer.
- Ja? - Ja.
Jeg kan ikke, dessverre.
- OK. Jeg ville ikke... - Det er ikke det at jeg ikke vil.
Det er det motsatte. Jeg mener... Hallo!
Du er den heiteste jenta som har snakket til meg.
Og det handler ikke om det. Du er morsom og smart,
og så fullstendig uimponert av verden.
Og jeg har aldri møtt noen så tøff og modig som deg.
Men jeg vil ikke være en ekkel fyr som...
Og jeg vet at jeg holder deg i kjelleren min, og at det er ekkelt, men...
- Slapp av. Det går bra. - Jeg har jo tenkt på det.
Jeg er mann og hetero. Jeg bare...
Vent. Jeg googlet det.
"Om det er maktubalanse er det vanskelig å avgjøre om samtykke er frivillig,
og ekte samtykke kan være umulig."
Derfor vil jeg nå gå
og ønske deg en god kveld.
Ha det.
5. AKSEPT
Herregud.
Jeg har diskutert det med min datter.
Vi er opprørt for at dere brøt dere inn.
Men siden dette lageret dessverre ikke er helt lovlig,
ville vi få problemer om dere anmeldte oss.
- Vi skal ikke si noe. - Snu dere.
- Ikke gjør det. - Snu dere.
- Jeg elsker deg. - Jeg elsker deg.
Poenget er at jeg forstår.
Som mor. Hvis Toni forsvant, ville jeg gått helt til helvete for å finne henne.
Etter å ha undersøkt litt på nettet,
er det klart at dere ikke er hemmelige dypstats-agenter.
Nettopp.
Dedo, du bør tenke over hva du gjør på sosiale medier. Du legger ut mange memes.
- Og de er ikke særlig bra. - Jeg skal tenke over det. Takk.
Håper dere finner henne. Jeg vet ikke hva jeg ville gjort om jeg mistet Toni.
Bare så det ikke er noen misforståelser...
Kan vi gå nå?
- Ja. - La oss gå.
Jeg legger det her.
Vi drakk litt av vodkaen din. Og jeg spiste en boks lasagne.
- Jeg skal kjøpe ny. - Dedo.
Gi meg kontonummeret ditt, så...
Takk for at du er så imøtekommende. Fra mor til mor.
Jeg setter pris på det.
En ting til... Det er et lite hull i gjerdet ditt.
- Jeg kan... - Dedo.
DAG 80
Ikke mulig.
Hei!
Hvem er du?
DAG 80 1 RØDSTJERT
Du passer på meg, bestefar.
Wanda.
Bestemor ga meg dette.
- Politiet spurte etter min bil. - Har jeg egen spesialenhet?
Kult.
Kanskje det er bra.
Hvis de vet om bilen din, vet de kanskje om Lenka og Lukas.
- Men de ser ikke etter Lukas, men meg. - Ro deg ned.
Det går greit. Vi fikser det.
Sammen.
DYRESMUGLING
Vi må slutte.
Slutte med å spionere og å bryte oss inn og lyve til politiet.
Vi skal ikke gi opp.
- OK. - Vi fortsetter å lete, men ikke slik.
Vi må beskytte det vi fremdeles har. Ta vare på oss og Ole.
Ellers blir det ingenting for Wanda å komme hjem til.
OK.
DAG 97
Presidenten blir informert.
Amerikanerne...
Oi.
Bestemor? Det er Chris. Går det bra?
- Plutselig gikk strømmen. - Ikke bekymre deg. Jeg kommer hjem.
Nei da. Jeg har ringt Lukas.
- Lukas? - Jeg skal ta en titt.
- Hvor er sikringsskapet? - På bestefars hobbyrom.
Er det noen der?
Hallo?
Er det noen der?
Chris?
Wanda.
- Vi må ut herfra. - Ja.
Er det noen her?
- Kom igjen. - Vent.
Hva gjør du?
Kom!
BASERT PÅ EN HISTORIE AV ZOLTAN SPIRANDELLI