Je známe, že existuje päť štádií trúchlenia.
97. DEŇ
Odmietanie, hnev, vyjednávanie
depresia a nakoniec prijatie.
Nemyslím, že „štádium“ je správne slovo. Sú to skôr úrovne, ako v počítačovej hre.
Keď dokončíte prvú úroveň, dostanete sa na druhú úroveň.
Niektorí sa navždy zaseknú na iste úrovni, lebo je príliš ťažká,
ako Dúhová dráha v Mario Kart.
Čo za psychopata to vymyslel?
KDE JE WANDA?
1. ODMIETANIE
Všetko je v poriadku.
Isto je to len nedorozumenie.
Určite sú to normálni, milí ľudia,
a keď sa vrátia, vyriešime to.
„Normálni ľudia,“ hej?
„Normálni ľudia,“ Dedo?
Majú tajný bunker v záhrade.
A ich malá dcéra ťa takmer trafila.
Kušou.
Ak sa na nete nemýlia, prečesávajú les a hľadajú ďalšie obete.
Carlotta, snáď naozaj neveríš, že sú to kanibali?
Áno.
Pred tromi mesiacmi by som si to nevedela predstaviť, Dedo.
Ale tiež by som si nepredstavila,
že moja terapeutka prinútila manžela dať si kuklu,
aby mohla predstierať, že má sex so zlodejom.
Alebo že si môj brat ako domáce zvieratko kúpi tigra.
A nepredstavila by som si...
že by naša dcéra len tak zmizla.
A rozhodne by som si nepredstavila,
že by mi môj manžel mesiace dokázal klamať do očí.
Daj mi mobil.
Prečo?
Čo zamýšľaš?
Zavolám políciu. Dostanú nás odtiaľto.
Žiadny signál. Skvelé.
Áno, to sú poriadne steny.
Možno aj olovené.
Dosť dobrá robota.
Jackpot.
Vlastne je to celkom romantické.
Neopováž sa.
Určite sú to pripravovači.
Čože sú?
Pripravovači.
Myslia si, že príde koniec sveta.
Hej.
Za mňa sa môže začať aj hneď.
Mali sme kolegu pripravovača.
Vynikajúci omietkar.
Zistili sme však, že pil vlastný moč.
Hej! Pusti nás!
- Carlotta. - Pusti nás!
Carlotta, na niečo prídeme.
Možno existuje iný východ.
Skúsim ja.
Možno ho poriadne nezamkla.
Nie. Rozhodne ho zamkla.
Cieľ zneškodnený.
Čoskoro informujeme prezidenta.
Americká...
97. DEŇ
2. DEŇ
Ahoj. Nevedel som, čo máš rada, tak som vzal teriyaki kura.
Môj obľúbený sendvič. Potom mi napadlo, že si možno vegetariánka.
Tak som sa vrátil a vzal vege.
Nie som vegetariánka.
Dobre, fajn.
Lebo ten vege vyzerá nechutne.
Dobre, na rovinu.
Som tu dole už skoro dva dni.
Väčšinu nezvestných nájdu počas prvých dvoch, troch dní.
Takže štatisticky
sem v najbližších 36 hodinách prídu.
Je to len otázka času.
Najlepšie pre všetkých bude, keď ma skrátka pustíš.
Iste.
- Skrátka ti ich zložím, dobre? - Ale vážne.
Vôbec ťa nespomeniem.
Bol si ku mne milý.
Doniesol si mi sendvič.
Ponúkam ti šancu, Chris.
Ponúkaš mi šancu?
Dobre, ak chceš byť takýto.
Sundersheim nie je taký veľký.
Vieš, ako často sa tu stratí sexi 17-ročné dievča?
- Nikdy. - Nazvala si sa sexi?
Budem tu relaxovať, jesť si sendvič a počkám,
kým pátrací tím zaklope na dvere.
A ty potom budeš taký, že...
„Wanda, Wanda, prosím, povedz im, že som ti kúpil sendvič!“
A ja na to: „Sorry, kámo.“
„Som traumatizovaná a tento chlapík je hrozný
a rozhodne by mal ísť sedieť.“
A chlapi si ťa tam budú podávať ako zubnú pastu.
Skončila si?
Kam mám ísť na záchod?
- To je vtip. - Toto nie je hotel, Wanda.
Takto nemôžeme fungovať.
Naozaj chceš každý deň hore schodmi niesť vedro s hovnami?
Chris, niečo ti poviem.
Toto nikdy nedokážeš.
Nie si profi zločinec.
Polícia chodí od domu k domu, prehľadáva ich.
O chvíľku sú tu
a nájdu ma a pôjdeš do basy!
Už ma z tvojich kecov bolí hlava. Stačí!
Pusti ma!
Prepáč.
Chris!
Hej, posledná šanca! Varujem ťa.
Chris!
2. HNEV
Ako to vlastne robíš, Dedo?
Fakt.
Aj keď je už situácia úplne nahovno,
- pritancuješ a zhoršíš ju. - Dobre...
Prečo som išla za tebou?
Teda, už som bola mimo.
Skončili sme.
Bola som slobodná.
Nebola som už za teba zodpovedná.
Ale potom...
som si uvedomila, že znova robíš niečo neskutočne hlúpe.
A čo som spravila?
Išla som za tebou.
Ako vždy.
Ako blbec.
Mohla som ťa nechať ísť, samého,
a zabilo by ťa dieťa s kušou
a hotovo.
Nepozeraj sa na mňa ako zranená vydra, akoby mi ťa malo byť ľúto.
Nie je mi ťa ľúto. Je mi ľúto mňa!
Nerev.
Nezačni plakať!
Neplačem.
- Prestaň! - Snažím sa.
Zakazujem ti revať, Dedo.
Takže, čo tu majú?
Sušené mäso.
Ananás v konzerve.
Mňam, mňam, mňam! Fazuľa v konzerve.
Fazuľa v konzerve s barbecue.
Dúfam, že tu máte aj dosť osviežovača, psychoši.
Teda, skvelé!
Ryža! Ryža.
Kde ju uvaríte, géniovia?
Kde uvaríte tú poondiatu ryžu?
Niekedy sa aj zabávajú.
Carlotta, nechceš najprv...
Dobre.
Takže, Dedo.
Aký si mal plán?
Pokračovať, kým nedôjdu peniaze
a potom dúfať, že si nevšimnem, keď nám exekútor zabaví nábytok?
To by som nedovolil.
Prečo si mi skrátka nepovedal, že si prišiel o prácu?
Našli by sme riešenie. My dvaja spolu, ako tím.
Nemohol som, pretože...
Pretože čo?
Nič. Mala si pravdu. Mal som ti to povedať. Mrzí ma to.
- Nie. Čo si chcel povedať? - Nič.
- Ale chcel. - Nie.
Povedal si „pretože“ a po „pretože“ zvyčajne niečo nasleduje.
Carlotta, zabudni na to.
Pretože čo, Dedo?
Pretože...
v poslednej dobe...
si...
mala dosť problémy s hnevom.
Problémy s hnevom?
Nemám problémy s hnevom!
Hej. Dobre.
Hej! Hej!
Pustite nás!
Vy posratí psychoši!
Poďte nás zjesť, než sa pokazíme!
- Okej. - Hej!
Prečo nič nerobíš?
- A čo mám robiť? - Čojaviem!
Dostaň nás von! Vymysli plán!
Dostaň nás von, len neseď na zadku ako idiot!
Toto...
No, teda.
- Čo? - Nič.
Áno.
Bohvie, koľko tu ten človek bude.
Bude mať potreby.
Jasné. Rozhodne.
Nehovor, že je štetka, Dedo.
To nehovorím. Pravý opak. Urobilo to na mňa dojem.
Sú to veľmi dobre pripravení pripravovači.
Veľmi dôkladne pripravení na všetko.
Ako poriadne sa musí pripraviť perverzný pripravovač, aby bol poriadne pripravený?
Dedo, si nechutný.
13. DEŇ
Dobre. Stalo sa niečo blbé.
Opral som ti veci
a skončili v kope so starými vecami starej mamy
a odniesla ich do darcovského kontajnera.
Tak som ti išiel do sekáča kúpiť nové veci,
ale nevedel som veľkosť.
Každopádne, preto som k sendviču
prišiel až po obede
a už nemali nič dobré.
Okrem tuniaka...
Wanda?
Už to nevydržím!
Už nechcem srať do vedra.
A ak zjem ešte jeden posratý sendvič,
dostanem amok!
- Nemôžem dýchať, Wanda. - To mi je fuk.
Prepáč.
Panebože. To je hnusné.
Skoro si ma zabila.
To bol plán, Chris.
Kámo.
Ty si ma tu zamkol.
A strčil si mi posratý prst do oka, ty psychoš.
Dusila si ma!
Mohla som oslepnúť!
A navyše som ti povedala, že nemám rada posratého tuniaka!
Kámo, čo to s tebou je?
Dva týždne som zavretá v suteréne nejakej stareny!
To mi je!
Keď sa dostanem von, si v riti.
Ani netušíš, čo všetko im poviem, že si mi robil.
Pôjdem do toľkých kriminálnych podcastov
a poviem im, že si mi robil všelijaké zvrátenosti.
A oni na to: „Páni, ten Chris je fakt chorý.“
A dajú ti prezývku, niečo ako „Čudák zo suterénu“.
A tínedžeri na TikToku budú o tebe robiť videá.
A natočia o tom film a bude ťa hrať niekto trápny.
A bude taký že: „Ahoj, som Chris.
Som zvrhlík, ktorý rád zamkýna dievčatá do suterénov.“
Si fakt hnusná.
- Ja som hnusná? - Áno!
Si úplne hnusná.
Už si spomínam. Aj v škole si bola hnusná.
Prosím?
Ty a tie baby, s ktorými si sa vláčila.
Boli ste gang hnusných báb.
- To nie je pravda. - Ale je.
Stále ste viedli choré psychologické vojny na nete.
„Ako získam lajk?“
„A koho označím?“
„Ako sa uistím, že každý, koho som nepozvala na párty, sa dozvie,
aká je úžasná?“
A zabávali ste sa flirtovaním s chlapcami, ktorí vedeli, že u vás nemajú šancu,
až tak, že na krátku chvíľu uverili,
že ju možno majú.
A potom ste ich poslali do friendzone!
- To si o mne myslíš? - Čože?
Či si myslím, že si populárna a atraktívna?
Áno.
A preto máš spoločenskú moc?
Áno, rozhodne.
Väčšinou si asi ani nie si vedomá toho, čo robíš.
Nemôžem za to, že som pekná a obľúbená.
Vidíš! Už len to, že sa nazveš peknou a obľúbenou.
- Už začínaš! - To si povedal ty.
Áno, ale je to iné, keď to povie niekto iný!
Nemala by si tak o sebe hovoriť!
Povedzme... Dobre, hoci sa to nikdy nestane...
Ale povedzme, že o mne povieš niečo pekné.
Niečo ako: „Chris, si naozaj“...
„Máš fajn vlasy.“
Nikdy by som nepovedal: „Hej, áno, mám fajn vlasy.“
Lebo by som tomu neveril!
A to má byť dobré?
Prepáč, že som doniesol tuniaka.
Chris?
Áno?
Máš fajn vlasy.
3. VYJEDNÁVANIE
Ruky za hlavu! Tvárou k stene!
Mám AR-15-tku.
Ak si čo i len smiešne odfúknete, použijem ju.
- To je zbraň. - Stena!
Áno.
Sme tvárou k stene.
Idem dole. Ak nie ste tvárou k stene,
s rukami za hlavou...
Ruky na hlavu.
...budem to považovať za agresiu a zastrelím vás.
- Jasné? - Áno, áno.
Rozumiete?
- Áno, áno! - Áno! Rozumieme, áno!
Panebože.
Dedo, čo je to?
Stena!
Prichádzame v mieri, naozaj.
Kto ste a čo robíte na mojom pozemku?
Sme Carlotta a Dedo Klattovci.
Veľmi nás mrzí, že sme sem vnikli,
ale hľadáme nezvestnú dcéru.
Volá sa Wanda.
Musíme ich zneškodniť, mami?
Nie, zlatko.
Ešte nie.
Teraz sú to tvoji väzni.
- Chceš im dať putá? - Áno.
Áno? Páči sa, zlatko.
Skvelé.
Ide ti to výborne.
- Teraz! - Hej!
Odvážne.
Zložte zbraň, inak jej vykrútim krk.
No doriti, Dedo. Áno!
- Zložte zbraň! - Dobre.
Žiadne náhle pohyby.
- Dedo! - Priamo do vajec.
- Bola som dobrá, mami? - Skvelá.
Úžasné. Si jednotka.
Choď hore, dobre? Spať.
Dokončím to. Daj mi to.
Ľúbim ťa, zlatko. Veľmi.
Aj ja teba.
Dobre teda. Otočte sa. Ruky za chrbát.
Prepáčte. Bolo to hlúpe.
Dalo by sa povedať.
Ruky za chrbát.
Príliš tesné. Koža!
Áno. Na kolená! Obaja!
Počúvajte. Netuším, kto ste.
Ale nikdy som nevidela nikoho z úradov, čo by vyzerali ako vy.
Tipujem, že patríte k nejakej ľavicovej
slniečkárskej partizánskej skupine.
Chcete robiť problémy čestným patriotom, ako som ja, čo?
Áno? Alebo možno celej DNR.
- Sme v riti. - Prepáčte.
DNR?
Deti novej ríše!
Akoby ste to už nevedeli.
Sme len úplne normálni rodičia.
Naša dcéra zmizla.
Prečo ste nezavolali polišov, keď ste si mysleli, že je tu?
Pretože...
pretože polícia je úplne nanič?
Na tom sa zhodneme.
Áno. Presne.
Musíme sa o seba postarať sami. Sami si ochrániť rodinu.
Určite to vidíte rovnako?
Áno. To je pravda.
Ani ja vôbec neverím polícii.
Preto učím Toni doma ja.
- Naozaj? - Hej,
zo zbrane vedela strieľať v piatich.
A chytiť, zabiť a stiahnuť z kože králika v šiestich.
Teda, pekne.
A som si istá, že by ste urobili čokoľvek, aby ste ochránili dcéru?
Áno.
Takže môžeme ísť?
Prosím, nenechávajte nás tu! Prosím!
Môžete nám aspoň uvoľniť putá?
Mám klaustrofóbiu!
Bože!
Nemám klaustrofóbiu, povedal som to len tak.
33. DEŇ
Tá hra je dosť zlá.
Samé vraždy a prostitútky.
Pán Neubert si myslel, že je to vhodné pre 13-ročných.
Nemohli sme hrať Mačky?
Je čudné zamýšľať sa teraz nad tým.
Koľko si mala? Dvanásť?
Dokonalý vek na rolu prostitútky.
Posledná normálna vec, ktorú si pamätám.
Čo? Že si v 16. hral sériového vraha?
Nie. Po tom lete mi umreli rodičia.
- Poď. - Nie.
- No tak. Prosím. - Nie.
Viem, kedy odísť
A kedy ostať
Veci dokončiť
No tak.
- No tak! - Dobre, dobre.
Chytím roznášača novín
Ale veci sa nikdy nemenia
Ležím v daždi
„Vetre“.
Ahoj
Áno.
- Ale snažím sa - Ale snažím sa
- Snažím sa - Snažím sa
Nikdy nebudem cítiť
Modernú lásku
- Kráča vedľa mňa - Moderná láska
- Kráča po mne - Moderná láska
- Dostane ma načas do kostola - Dostane ma načas do kostola
Niečo pre teba mám.
Panebože! Husté!
V sekáči ich bola kopa.
Krása na ihrisku.
Fighting Beat 2.
Ľadové tornádo?
Motýlí muž.
Motýlí muž!
Ani jeden nepoznám.
Ani ja, ale všetky dokopy stáli tri eurá, takže...
Hej, nesťažujem sa.
Už štvrtýkrát pozerám druhú sériu seriálu 24,
a ak budem musieť ešte raz sledovať, ako Kim Bauer stretne pumu, tak...
Chcem tým povedať, ďakujem.
Musím s tebou o niečom hovoriť.
Takže...
viem, že si tiež v dosť nahovno situácii.
Viem, že ľudia, pre ktorých Lukas robí, sú super nebezpeční,
a preto ma nemôžeš pustiť.
- Wanda, ja... - Nie, prosím. Len ma vypočuj.
Premýšľala som.
Nemôžeme proti nim niečo spraviť?
Vravel si, že... že Lukas hovoril o „veľkom šéfovi“.
Neviem. Povedal „King“,
ale neviem, či je to meno alebo prezývka.
Dobre. King.
To je začiatok.
Dobre, takže predpokladajme, že tento King
nariadil Lukasovi, aby tú ženu zabil.
Otázkou ostáva:
Prečo to urobil?
Čo sa snaží utajiť?
- Tá žena bola novinárka, však? - Áno.
Myslím, že robila online videá či tak.
Novinárka. Dobre.
No-vi-nár-ka.
Takže, keď niekto zabije novinárku,
tak preto, že odhalila niečo, čo malo ostať tajné.
Takže.
Keď my dvaja zistíme, čo to je,
potom môžeme ísť na políciu.
Zloduchovia pôjdu do basy, ja domov a ty budeš mať pokoj.
Budeme tím. Ako Jack Bauer a Tony Almeida.
Hej, jasné.
My dvaja zničíme celú sundersheimskú sieť organizovaného zločinu.
- Hej, prečo nie? - Wanda.
Neostanem tu navždy.
Raz buď utečiem, alebo prepašujem správu von.
Alebo sa skrátka zbláznim a ovalím ťa telkou.
A ak nič z toho nevyjde, zabijem sa.
To nehovor.
Myslím to vážne. Prečo mám žiť?
Pre Ľadové tornádo?
Alebo môžeme spolupracovať a vymyslieť plán.
A nejako sa z tohto dostaneme bez ujmy.
Veď, úprimne. Čo môžeš stratiť, prosím ťa?
4. DEPRESIA
Mrzí ma to.
Dedo, nehovor to.
Mrzí...
neskutočne ma to mrzí.
A nielen toto.
Že sme zamknutí v bunkri pravicovej extrémistky so zbraňou.
Mrzí ma aj to, že som ti nepovedal o výpovedi.
Ja...
Skrátka som sa veľmi hanbil.
Vždy keď ma rodina potrebuje najviac, pokašlem to.
- Vždy. Zakaždým. - Dedo.
Carlotta, je to tak.
Zamysli sa.
Napríklad, keď sa narodil Ole a lekári povedali, že je nepočujúci.
Okamžite som spanikáril a zosypal sa
a ty si povedala: „Dedo, daj sa dokopy.
Nezáleží na tom. Nebudeme ho mať kvôli tomu menej radi a“...
- Hej. - A, samozrejme, mala si pravdu.
Nič to nezmenilo.
Ale v tej chvíli si bola oporou ty, a nie ja.
A to isté sa stalo, keď zmizla Wanda.
Od toho dňa sa cítim taký...
Taký zbytočný.
Ako otec mám povinnosť postarať sa o rodinu.
Chrániť rodinu.
A čo som urobil?
V deň, keď zmizla Wanda, som sa opil na futbalovom zápase.
A mrzí ma, že som sledoval tvoju terapiu.
Nechcel som. Skutočne.
Ale započul som svoje meno a vedel som, že by som to mal vypnúť, ale...
skrátka som nemohol. Nedalo sa.
Akoby mi vesmír hovoril:
„Dedo, veľmi pozorne počúvaj.
Pretože toto je pravda.
Si idiot a o všetko prídeš,
ak sa pomaly nedáš dokopy.“
Dedo, nie si idiot.
To som nemala povedať.
Ale, Carlotta, máš pravdu. Som idiot.
Vždy som bol idiot.
Tak som preplával životom.
Tak som preplával školou.
Tak som stretol aj teba.
Dedo, rozkošný idiot.
A od idiota ani nikto nič veľké neočakáva.
No a čo, keď niečo pokazíš. Nič sa nedeje.
Nemáš dobré známky, nezarábaš toľko, čo ostatní.
To je skrátka Dedo.
Dedo, tomu snáď neveríš.
Nevieš, čo... čo pre mňa znamenáš?
Carlotta, každý deň sa bojím, že sa otočíš a povieš:
„Dedo, urobila som obrovskú chybu. Rozveďme sa.“
A každý deň sa to akosi nestane.
Neviem, či je to tým, že sme mali deti veľmi mladí,
a možno cítiš, že musíš so mnou ostať.
Ja neviem.
Tak veľmi ťa ľúbim, Carlotta.
Naše manželstvo je to najlepšie, čo sa mi v živote prihodilo.
A keď sa na mňa ráno usmeješ,
mohol by som od radosti kričať.
A aj tak si každé ráno kladiem otázku:
„Dedo, dopekla, ako sa ti to podarilo?“
Nechápem to.
Skrátka nechápem, prečo by niekto ako ty
toleroval niekoho, ako som ja.
Skrátka to nechápem.
Ja...
- Chcel som len... - Nie.
- Ticho. - Dobre.
Dedo, rozopni mi nohavice, dobre?
Dobre.
- Dobre. Áno. - Dobre.
Tam je gombík.
Fajn.
- Cítiš ho? - Mám ho.
- Môžeš... - Áno.
- Mám to. - Dobre.
- Poď sem. - Áno.
Dobre.
- Nižšie, nižšie. - Dobre.
Trochu viac.
- Ešte trochu. - Tam!
No tak. Bože.
Áno. Dobre. Dobre.
- Dobre. Dobre. - Ľahnem si.
Počkaj. Počkaj chvíľu.
- Nie. Trochu nižšie. - Dobre.
Áno. Bože.
- Bože. - Bože.
Bože.
68. DEŇ
...nevyzerá hrozne?
Srať na to, končím.
Končím!
Nie som...
Prestaňte! Prestaňte ma točiť!
- Choďte všetci doriti! - Bože.
Prepáč, Wanda.
Nemal som ti to ukázať.
Nie, nie. Som rada, že si mi to ukázal.
Len... len mám pocit... že za to môžem.
Zatvor oči.
Prečo?
Len ich zatvor.
Dobre, ale neurob nič divné.
Teraz sa cítim dosť zraniteľne.
Dobre. Otvor.
Čo je to?
Vedel som, že ti z toho videa bude smutno,
tak som si povedal, že ťa skúsim rozveseliť obľúbeným jedlom.
Polnočné občerstvenie!
Takže, najprv ananás.
Lebo na prvej zahraničnej dovolenke
ti dal otec ochutnať z piña colady.
- A povedala si, že to bola... - Tá najlepšia chuť.
Áno.
Nachos.
Konkrétne, sladké čili,
lebo zbožňuješ, ako sa ti korenie lepí na prsty.
A olivy,
lebo si sa prinútila ich mať rada,
aby si ľudia mysleli, že si sofistikovaná alebo tak.
A zlatý klinec...
Syrové tyčinky.
A pre zachovanie tradície...
Neboj sa. Nie je tuniaková.
Teda.
To všetko si si zapamätal?
To je asi to najmilšie, čo pre mňa kto urobil.
Na moje posledné narodeniny
mi dal vtedajší frajer knihu receptov vo fritéze.
A to ani nemám fritézu.
Hej, nevravím tým, že si môj fraje...
Počkaj, mám ešte niečo.
- Áno? - Áno.
Áno?
Nemôžem. Prepáč.
Dobre.
- Nechcela som... - Niežeby som nechcel, fakt.
Práve naopak.
Veď haló.
Si najsexi dievča, ktoré so mnou kedy hovorilo.
Niežeby to bolo len o tom.
Si zábavná a múdra
a nič na svete ťa nevyvedie z miery.
A ešte som nestretol nikoho, kto by bol taký tvrdý a odvážny.
Ale nechcem byť čudák...
A, áno. Viem, že ťa držím zamknutú v suteréne,
- čo je fakt čudné, al... - Chris.
Pokoj. To nič.
Niežeby som o tom nikdy nepremýšľal.
Teda, som muž a hetero.
Nemôžem za to...
Počkaj, pozri. Niečo som našiel.
„Ak existuje nerovnováha moci, môže byť náročné určiť,
či je súhlas dobrovoľný
a skutočný súhlas môže byť dokonca nemožný.“
Takže tým pádom teraz odídem
a poprajem ti pekný večer.
Ahoj.
5. PRIJATIE
Panebože.
Takže, prebrala som to s dcérou.
Obe sa fakt hneváme, že ste vnikli na náš pozemok.
A nanešťastie ste videli, že moje zariadenie nie je úplne legálne,
keby ste ho nahlásili, mali by sme poriadne problémy.
Nič nepovieme, to je jasné.
Otočte sa.
- Nemusíte to robiť. - Otočiť.
Ľúbim ťa.
Aj ja teba.
Pointou je, že vám rozumiem.
Ako matka.
Ak by zmizla moja Toni, išla by som ju hľadať až do pekla.
A keďže som si spravila online prieskum,
je jasné, že nie ste skrytí agenti tajnej vlády.
- Presne. Áno. - Hej.
Dedo, možno by ste mali prehodnotiť svoje siete.
Zverejňujete veľa meméčok.
Veľmi veľa.
A nie úplne vtipné.
Budem na to pamätať. Ďakujem.
Dúfam, že ju nájdete.
Neviem si predstaviť, čo by som robila, keby prídem o Toni.
Len aby bolo úplne jasno:
Môžeme teraz odísť?
- Áno. - Dobre, tak poďme.
Toto tu nechám.
A čo s tou vodkou?
A dal som si aj konzervu lazane.
Rád by som ju nahradil.
Dedo.
Alebo mi dajte číslo účtu
a môžem vám posl...
Ale ďakujeme pekne za pochopenie.
Hovorím to ako matka matke.
Naozaj si to ceníme.
Ešte jedna vec.
V zadnom plote máte maličkú dierku.
- Mohol by som... - Dedo.
80. DEŇ
To snáď nie.
Ahoj!
Kto si?
80. DEŇ 1 ŽLTOCHVOST
Vďaka za návštevu, starký.
Wanda.
Práve mi to dala starká.
MICHELLE RAUCHOVÁ
Nejaká policajtka sa pýtala na moju dodávku.
Mám operačnú skupinu?
Super.
Čo? Možno je to dobré.
Ak vedia o tvojej dodávke, možno vedia aj o Lenke a Lukasovi?
Nehľadajú Lukasa. Ale mňa!
Upokoj sa.
To nič. Zvládneme to.
Spoločne.
PAŠOVANIE ZVIERAT KAPITÁN – KING
Musíme prestať.
Prestať so špehovaním
a vlámačkami a klamaním polícii.
Ale nehovorím, aby sme sa vzdali.
Dobre.
Nie, budeme hľadať ďalej.
Len nie takto.
Musíme ochrániť to, čo ešte máme.
Nás a Oleho.
Inak neostane nič, k čomu by sa Wanda vrátila.
Dobre.
97. DEŇ
Čoskoro informujeme prezidenta.
Americká verejnosť...
Starká? Starká, tu Chris. Všetko v poriadku?
Zrazu vyplo prúd.
Neboj sa, idem domov.
Nie, nemusíš. Zavolala som Lukasa.
- Lukasa? - Dobre. Pozriem sa tam, fajn?
Kde sú poistky?
Dole v starkého miestnosti.
Je tam niekto?
Haló?
Je tam niekto?
Chris?
Wanda.
- Musíme vypadnúť. - Áno.
Je tam niekto?
- Poď hore! - Počkaj.
Čo to robíš?
Wanda, poď!
PODĽA PRÍBEHU ZOLTANA SPIRANDELLIHO
Preklad titulkov: Jozef Ferencz