Det sägs att sorgen har fem stadier.
DAG 97
Förnekelse, ilska, förhandling,
depression och slutligen, accepterande.
Men det är nog fel att tala om stadier.
Det är snarare nivåer, som i ett dataspel.
Man kan bara gå till nivå 2 när man är färdig med nivå 1.
En del fastnar hela tiden på en viss nivå för att det är så svårt,
som Rainbow Road i Mario Kart.
Vilken psykopat kom på nåt sånt?
1. FÖRNEKELSE
Allt är som det ska.
Det är ett missförstånd.
De är säkert vanliga, normala människor,
och när de återvänder reder vi ut det här.
"Normala människor", va?
"Normala människor", Dedo?
De har en hemlig bunker i trädgården.
Och deras lilla flicka sköt dig nästan.
Med ett armborst.
Enligt internet
finkammar de skogen efter sina nästa offer.
Carlotta, du tror väl inte på allvar att de är kannibaler?
Jo.
För tre månader sen hade jag inte trott det.
Men då hade jag inte heller trott
att min terapeut fick sin man att bära rånarluva
så att hon kunde låtsas att hon hade sex med en rånare.
Eller att min bror skulle köpa en tiger som husdjur.
Allt det hade jag inte kunnat tro.
Eller att vår dotter bara skulle försvinna.
Och jag hade absolut inte kunnat tro
att min man skulle kunna ljuga mig rätt i ansiktet i tre månader.
Ge mig din mobil.
Varför?
Vad tänker du göra?
Ringa polisen. De kan få ut oss härifrån.
Ingen signal. Perfekt.
Ja, det är tjocka väggar.
Kanske även klädda med bly.
Faktiskt rätt imponerande.
Jackpot.
Det är faktiskt lite romantiskt.
Du skulle bara våga.
De är nog preppare.
Vad är de, sa du?
Preppare.
Folk som tror att världen ska gå under.
Jaha.
Om den bara ville komma nån gång.
Jag jobbade med en preppare förut.
Han var en bra jobbare.
Men vi kom på att han drack sin egen urin.
Hallå! Släpp ut oss!
- Carlotta. - Släpp ut oss!
Carlotta, vi kommer på en lösning.
Det kanske finns en annan utgång.
Jag försöker med luckan igen.
Hon kanske inte låste den riktigt.
Nej. Den är ordentligt låst.
Målet är neutraliserat.
Presidenten informeras strax.
Det amerikanska folket...
DAG 97
DAG 02
Hej. Jag visste inte vad du gillade, så jag köpte kyckling teriyaki.
Min favoriträtt.
Men du kunde ju vara vegetarian.
Så jag köpte en vegansk macka.
Jag är inte vegetarian.
Okej, bra.
Den veganska mackan såg äcklig ut.
Okej, Chris, hör på.
Jag har varit här nere i snart två dygn.
De flesta som försvinner hittas inom 72 timmar.
Statistiskt sett betyder det
att de hittar mig här inom 36 timmar.
Det är bara en tidsfråga.
Det bästa för alla är att du släpper mig fri.
Säkert.
- Jag bara släpper ut dig, va? - Jag menar allvar.
Jag ska inte säga ett ord om dig.
Du har varit snäll.
Du köpte en smörgås åt mig.
Jag ger dig en chans.
Du ger mig en chans?
Okej, om du vill vara sån.
Sundersheim är inte stort.
Hur ofta tror du att en sexig 17-åring försvinner här?
- Aldrig. - Kallade du dig själv sexig?
Jag tänker sitta lugnt här och äta min smörgås,
och vänta på sökpatrullen.
Och då säger du...
"Snälla Wanda, tala om att jag köpte en smörgås åt dig!"
Och jag säger: "Tyvärr.
Jag är traumatiserad och han är hemsk
och borde absolut åka i fängelse."
Där du blir utnyttjad till höger och vänster.
Är du klar?
Var ska jag gå på toan?
- Det är ett skämt. - Det här är inget hotell.
Hur kul blir det för nån av oss?
Vill du verkligen bära en hink bajs uppför trappan varenda dag?
Chris, jag ska säga en sak.
Du kommer aldrig undan med det här.
Du är ingen hård brottsling.
Polisen går från hus till hus och letar.
De är här när som helst
och hittar mig, och då åker du i fängelse!
Du ger mig huvudvärk. Sluta!
Låt mig gå!
Beklagar.
Chris!
Sista chansen! Jag varnar dig.
Chris!
2. ILSKA
Hur bär du dig åt, Dedo?
Allvarligt.
Du tar en hemsk situation och klampar in
- och lyckas göra den ännu värre. - Okej...
Varför följde jag efter dig?
Jag var ju färdig med dig.
Det var slut.
Jag var fri.
Du var inte mitt ansvar.
Men sen...
...inser jag att du gör nåt otroligt idiotiskt igen.
Och vad gör jag?
Jag följer efter dig.
Som jag alltid gör.
Som en idiot.
Jag kunde ha låtit dig gå ensam,
och bli skjuten av ett barn med ett armborst,
och slut på historien.
Se inte på mig som en sårad utter, som om jag ska tycka synd om dig.
Jag tycker inte synd om dig, utan om mig!
Gråt inte.
Börja inte gråta!
Jag gråter inte.
- Sluta! - Jag försöker.
Jag förbjöd dig att gråta.
Jaha, vad har de här nere?
Torkat kött.
Konserverad ananas.
Jättegott! Konserverade bönor.
Konserverade bönor, barbecue style.
Jag hoppas att ni har gott om doftgranar, era psykfall!
Oj, toppen!
Ris!
Var har ni tänkt koka riset, genier?
Var tusan har ni tänkt koka riset?
Ibland roar de sig också.
Carlotta, kanske...
Okej.
Jaha, Dedo.
Vad var planen?
Fortsätta tills pengarna är slut,
och hoppas att jag inte märker nåt när de börjar utmäta våra möbler?
Det skulle inte gå så långt.
Varför berättade du inte att du hade mist jobbet?
Vi hade hittat en lösning, vi två tillsammans, som ett lag.
Jag kunde inte, för...
För vad?
Nej. Du hade rätt. Jag borde ha berättat. Förlåt mig.
- Nej. Vad tänkte du säga? - Jag tänkte inte säga nåt.
- Jo, det tänkte du. - Nej.
Du sa "för", och det brukar komma nåt efter.
Carlotta, glöm det.
För vadå, Dedo?
För...
...på sistone...
...har dina...
...raseriutbrott blivit värre.
Raseriutbrott?
Jag har inga raseriutbrott!
Jaha. Okej.
Hallå! Hallå!
Släpp ut oss!
Era galna jävlar!
Kom och ät upp oss innan vi blir skämda!
- Okej. - Hallå!
Varför gör du inget?
- Vad ska jag göra då? - Jag vet inte!
Hitta en väg ut! Kom på en plan!
Gör nåt istället för att bara sitta där som en idiot!
Det...
Oj.
- Vad är det? - Ingenting.
Ja?
Den här personen tänker stanna här nere väldigt länge.
Får hon inte ha behov?
Visst. Absolut.
Var inte pryd, Dedo.
Jag är inte pryd. Tvärtom. Jag är imponerad.
De är verkligen väl preparerade.
Mycket noggranna.
Hur väl preppad måste en pervers preppare vara preppad?
Dedo, du är äcklig.
DAG 13
Okej, bli inte arg nu.
Jag tvättade dina kläder,
som hamnade i en hög med farmors gamla kläder,
och hon tog med dem till klädinsamlingen.
Så jag gick till second hand och köpte nya kläder,
men vet inte din storlek.
Så jag kom inte till smörgåsbutiken förrän
efter lunchrusningen,
och då var alla goda sorter slut.
Så jag måste köpa tonfisk...
Wanda?
Jag står inte ut längre!
Jag vägrar skita i en hink!
Och om jag måste äta en jävla smörgås till,
kommer jag att mörda nån!
- Jag kan inte andas! - Struntar jag i.
Förlåt.
Jösses. Det här är äckligt.
Du hade nästan ihjäl mig!
Ja, det var tanken.
Alltså.
Du låste in mig här.
Och du stack fingret i mitt öga, din psykopat.
Du höll på att strypa mig!
Du kunde stuckit ut ögat!
Och jag har sagt att jag avskyr tonfisk!
Vad tar det åt dig?
Jag har varit inlåst i en gammal tants källare i två veckor!
Det är vad som tar åt mig!
När jag kommer ut härifrån är du rökt!
Du anar inte
hur många poddar om sanna brott jag kommer att gå in på.
Jag ska säga att du gjorde en massa sjuka saker med mig.
Och alla kommer att säga: "Oj, vilken sjuk typ den där Chris är."
Och så ger de dig öknamnet "källarpsykopaten".
Och tonåringar på TikTok gör videor om dig.
Och nån gör en film om det och nån mesig typ får spela dig.
Och han säger: "Hej, jag är Chris,
pervot som gillar att låsa in flickor i källaren."
Du är elak.
- Är jag elak? - Ja!
Du är en elak person.
Nu minns jag. Du var elak i skolan också.
Ursäkta?
Du och de andra tjejerna du hängde med.
Ni var ett gäng med elaka tjejer.
- Det är inte sant. - Jo.
Ni höll jämt på med psykologisk krigföring på sociala medier.
"Hur få flera gilla?"
"Vem ska jag tagga?"
"Hur ser jag till att alla som inte blev bjudna till partyt får veta
hur häftig den är?"
Flörta med killar
som visste att de inte hade en chans hos dig,
tillräckligt för att de ska tro för ett ögonblick
att de kanske hade en chans.
För att sen relegera dem till bara vänner!
- Är det vad du tror om mig? - Va?
Tror jag att du är populär och attraktiv?
Ja.
Tror jag att det ger dig social makt?
Ja, absolut.
Oftast är du väl inte ens medveten om vad du gör.
Jag kan inte rå för att jag är söt och populär.
Du ser! Att du beskriver dig själv som söt och populär
- är själva problemet! - Du sa det ju själv!
Ja, men det är annorlunda när andra säger det!
Man ska inte säga så om sig själv!
Alltså, det kommer aldrig att hända,
men anta att du sa nåt snällt om mig.
Typ: "Chris, du är väldigt..."
"Du har fin frisyr."
Jag skulle ändå aldrig säga: "Ja, jag har fin frisyr",
för jag skulle aldrig tro på det!
Ska det vara nåt positivt?
Förlåt att jag köpte tonfiskmacka.
Chris?
Ja?
Du har fin frisyr.
3. FÖRHANDLING
Händerna bakom huvudet! Ansiktena mot väggen!
Jag har en AR-15.
En enda oförsiktig rörelse, så skjuter jag.
- Det är ett gevär. - Ansiktena mot väggen!
Ja.
Vi står vända mot väggen.
Jag kommer in. Om ni inte står vända mot väggen
med händerna bakom huvudet...
Händerna på huvudet.
...ser jag det som en aggressiv handling och skjuter.
- Uppfattat? - Ja.
Förstår ni?
- Ja, ja! - Ja! Vi förstår!
Herregud.
Dedo, vad är det där?
Ansiktet mot väggen!
Vi kommer i fred.
Vilka är ni och vad gör ni på min tomt?
Vi... Vi är Carlotta och Dedo Klatt.
Förlåt intrånget.
Vi söker efter vår dotter som är försvunnen.
Hon heter Wanda.
Måste vi neutralisera dem, mamma?
Raring, nej.
Inte än.
Nu är de dina fångar, vännen.
- Vill du binda dem? - Ja.
Ja? Varsågod.
Ja, utmärkt.
Det går utmärkt.
- Nu! - Hallå!
Modigt.
Lägg ner vapnet, annars vrider jag nacken av henne.
Jösses, Dedo. Ja!
- Lägg ner vapnet! - Okej.
Gör inga plötsliga...
Ha!
- Dedo! - Rakt på kulorna.
- Var det bra, mamma? - Jättebra.
Otroligt. Du är bäst.
Gå upp nu. Läggdags.
Jag tar hand om resten. Ge mig den.
Älskar dig. Jättemycket.
Älskar dig.
Okej. Vänd er om. Händerna bakom ryggen.
Förlåt. Det var dumt gjort.
Det kan man verkligen säga.
Händerna bakom ryggen.
För hårt. Det skär in i huden!
Ja. Ner på knä! Båda två!
Hör på. Jag vet inte vilka ni är.
Men jag har aldrig sett regeringsfolk som ser ut som ni.
Jag gissar att ni tillhör nån vänstervriden,
woke, naiv gerillagrupp, visst?
Försöker skapa problem för hederliga patrioter som jag, va?
Förmodligen för hela KNR.
- Vi är rökta. - Ursäkta.
KNR?
Det nya rikets barn!
Som om ni inte visste det.
Vi är bara vanliga föräldrar.
Vår dotter försvann.
Varför ringde ni inte polisen om ni trodde att hon var här?
För att...
...polisen är totalt oduglig?
Där är vi i alla fall överens.
Just det.
Man måste slå vakt om sig. Man måste skydda sin familj.
Nog förstår du det?
Ja. Det är sant.
Jag litar inte heller på myndigheter.
Därför hemundervisar jag Toni.
- Gör du? - Ja,
hon kunde avfyra ett vapen när hon var fem.
Och fånga, döda och flå en kanin när hon var sex.
Oj, duktigt.
Du skulle säkert göra allt som krävs för att skydda din dotter?
Ja.
Betyder det att du släpper oss?
Lämna oss inte här nere! Snälla!
Lossa repen åtminstone!
Jag har cellskräck!
Herregud!
Jag har inte cellskräck, jag bara sa det.
DAG 33
Vilken sjuk skolpjäs.
Bara mord och prostitution.
Och herr Neubert tyckte att den passade för 13-åringar.
Vi kunde väl ha fått göra Cats?
Det är konstigt när man tänker på det.
Hur gammal var du? Tolv?
Perfekt ålder för att spela en hora.
Det är det sista normala jag minns.
Vadå? Spela seriemördare som 16-åring?
Nej. Det var sommaren innan mina föräldrar dog.
- Kom igen. - Nej.
- Kom. Snälla, snälla. - Nej.
Kom igen.
- Kom igen! - Okej, okej.
Nej, "wind".
Ja.
Jag har en sak åt dig.
Herregud! Det är inte sant!
Det fanns massor på second hand.
Girls Team.
Fighting Beat 2.
Ice Twister?
Mothman.
The Mothman!
Jag har aldrig hört talas om dem.
Samma här, men det kostade tre euro för allihop, så...
Alltså, jag klagar inte.
Jag ser nu säsong två av 24 för fjärde gången,
och om jag tvingas se Kim Bauer möta den där pantertanten en gång till...
Vad jag menar är, tack.
Jag måste prata med dig om en sak.
Alltså...
Jag vet att din situation är väldigt komplicerad
och att de Lukas jobbar åt är superfarliga,
och därför kan du inte släppa mig.
- Wanda, jag... - Nej. Lyssna på mig.
Jag har tänkt.
Om vi skulle sätta dit dem?
Du sa att Lukas pratade om nån "storboss".
Jag vet inte. Han sa "King".
Men jag vet inte om det är ett namn eller ett smeknamn.
Okej. King.
Alltid en början.
Anta att det var den här King
som beordrade Lukas att döda den där kvinnan.
Frågan är:
Varför han gjorde det?
Vad försökte han dölja?
- Kvinnan var journalist, va? - Ja.
Hon gjorde videor på nätet eller nåt.
Journalist. Okej.
Journalist.
Om man dödar en journalist
är det för att hon avslöjade nåt man vill hålla hemligt.
Såja.
Så om vi två kommer på vad det är,
kan vi gå till polisen.
Skurkarna får fängelse, jag får komma hem och du är rentvådd.
Vi är ett team. Som Jack Bauer och Tony Almeida.
Säkert.
Du och jag ska avslöja den organiserade brottsligheten i stan?
- Ja, varför inte? - Wanda.
Jag kan inte stanna här för alltid.
Till slut flyr jag eller smugglar ut ett meddelande.
Eller får utbrott och slår dig i skallen med tv:n.
Och om inte det funkar, tar jag livet av mig.
Säg inte så.
Jag menar det. Vad har jag att leva för?
Ice Twister?
Eller vi kan samarbeta och komma på en plan.
Så att vi båda kommer helskinnade ur det här.
Vad har du egentligen att förlora?
Jag är ledsen.
Dedo, sluta.
Jag är...
Jag är väldigt ledsen.
Inte bara för det här,
att få oss inlåsta i en bunker hos en beväpnad högerextremist.
Jag är också ledsen för att jag inte berättade om uppsägningen.
Jag...
Jag skämdes så.
När min familj behöver mig mest, sabbar jag allting.
- Alltid. Varje gång. - Dedo.
Carlotta, det är sant.
Tänk efter.
Som när Ole föddes och läkarna sa att han var döv.
Jag fick genast panik och bröt ihop,
och du var den som sa: "Dedo, ryck upp dig.
Det spelar ingen roll.
Vi kommer inte att älska honom mindre för det..."
- Ja. - Och du hade förstås rätt.
Det ändrade ingenting.
Men i den stunden var du klippan, inte jag.
Det var likadant när Wanda försvann.
Sen den dagen har jag känt mig så...
...värdelös.
Som far är det mitt jobb att ta hand om min familj.
Att skydda min familj.
Och vad gjorde jag?
Dagen Wanda försvann, var jag berusad på en fotbollsmatch.
Och förlåt att jag tjuvlyssnade på dig i terapin.
Jag menade inte att göra det. Jag lovar.
Jag hörde mitt namn och visste att jag borde stänga av, men...
...jag kunde bara inte.
Det var som om universum sa till mig:
"Dedo, lyssna noga.
För det här är sanningen.
Du är en idiot och du kommer att mista allt
om du inte skärper till dig."
Dedo, du är inte en idiot.
Det var fel av mig att säga så.
Men du hade rätt. Jag är en idiot.
Jag har alltid varit en idiot.
Det var så jag drog mig fram i livet.
Det var så jag kom genom skolan.
Det var så jag fick dig.
Dedo, den älskvärda idioten.
Ingen har höga förväntningar på en idiot.
Om man gör bort sig blir ingen förvånad.
Man får sämre betyg och sämre lön än andra?
Det är ju sån Dedo är.
Dedo, du tror väl inte på det där?
Vet du inte vad... du betyder för mig?
Carlotta, varje dag är jag rädd att du ska säga:
"Dedo, allt det här var ett misstag. Jag vill skiljas."
Men det händer inte, av nån anledning.
Kanske är det för att vi fick barn så tidigt,
så du kanske känner att du är fast med mig.
Jag vet inte.
Jag älskar dig så, Carlotta.
Att gifta mig med dig var det bästa som nånsin hänt mig.
Och när jag ser dig le mot mig på morgonen
vill jag ropa av glädje.
Och jag frågar mig varje morgon:
"Dedo, hur tusan gick du i land med det här?"
Jag förstår det inte.
Jag förstår inte varför nån som du
står ut med en sån som jag.
Jag förstår det inte.
Jag...
- Jag ville bara... - Nej.
- Var tyst. - Okej.
Dedo, dra ner blixtlåset på mina byxor.
Okej.
- Okej. Ja. - Okej.
Det är en knapp också.
Okej.
- Känner du den? - Ja.
- Kan du... - Ja.
- Det går. - Bra.
- Kom hit nu. - Ja.
Okej.
- Lägre ner. - Bra.
Lite till.
- Lite till. - Såja!
Åh. Herregud.
Åh, ja. Okej.
- Okej. - Jag lägger mig ner.
Vänta. Vänta lite.
- Nej. Lite längre ner. - Okej.
Ja. Herregud.
- Åh, jösses. - Åh, jösses.
Åh, jösses.
DAG 68
...visst ser hon hemsk ut?
Det är nog! Jag går hem.
Det är nog!
Jag är ingen...
Sluta filma mig!
- Dra åt skogen, allihop! - Herregud.
Ledsen, Wanda.
Jag borde inte ha visat dig videon.
Nej, det var bra att du visade mig den.
Jag... Jag känner mig så skyldig.
Blunda ett tag.
Varför?
Bara blunda.
Okej, men gör inget knäppt.
Jag känner mig rätt skör just nu.
Okej. Nu kan du titta.
Vad är det där?
Jag visste att videon skulle göra dig ledsen,
så jag tänkte muntra upp dig och köpa all din favoritmat.
Nattvickning!
Först av allt en ananas.
För på din allra första utlandssemester
lät din pappa dig smutta på hans piña colada.
- Och du sa att det var... - Det godaste jag nånsin smakat.
Just det.
Nachos.
Sweet chili,
för du älskar hur kryddstoftet fastnar på fingrarna.
Och oliver...
...för du tvingade dig själv att tycka om dem,
så folk skulle tycka att du var sofistikerad.
Och sist men inte minst...
Strängost.
Jo, och för gamla tiders skull...
Bara lugn. Det är inte tonfisk.
Wow.
Kom du ihåg allt det där?
Det var nog det snällaste nån har gjort för mig.
När jag fyllde år senast
fick jag en kokbok för en varmluftsfritös av min dåvarande pojkvän.
Jag har aldrig ägt en varmluftsfritös.
Alltså, jag menar inte att du är min pojk...
Vänta, jag har en sak till.
- Ja? - Ja.
Säkert?
Jag kan inte. Förlåt.
Okej.
- Jag menade inte att... - Det är inte så att jag inte vill.
Det är snarare tvärtom.
Jag menar, hallå?
Du är den snyggaste tjej som nånsin har pratat med mig.
Fast det är inte det.
Du är rolig och smart
och så totalt oberörd av hela världen.
Och jag har aldrig mött nån som är så tuff och modig som du.
Men jag vill inte vara en läskig kille...
Och ja, jag vet att jag håller dig inlåst i min källare,
- vilket är superläskigt... - Chris.
Slappna av. Det är okej.
Nog för att jag har tänkt på det.
Jag är ju kille och hetero.
Det är bara...
Vänta, titta. Jag googlade.
"När maktbalansen är ojämn kan det vara svårt att avgöra
om medgivandet är frivilligt,
och genuint medgivande kan även vara omöjligt."
Just det. Och därför går jag min väg nu
och önskar dig en trevlig kväll.
Hej då.
5. ACCEPTERANDE
Herregud.
Jag har diskuterat saken med min dotter.
Vi är båda mycket upprörda över ert olaga intrång.
Och tyvärr är min bunker inte helt laglig,
så om ni anmäler det här hamnar jag i en stor knipa.
Vi ska inte säga nåt. Jag svär.
Vänd er om.
- Du behöver inte. - Vänd er om.
Jag älskar dig.
Och jag dig.
Faktum är att jag förstår.
Som en mor.
Om Toni försvann skulle jag söka ända ner i helvetet efter henne.
Och efter att ha gjort en snabbkoll på nätet
är det tydligt att ni två inte är hemliga agenter för djupa staten.
- Just det. Ja. - Ja.
Dedo, du bör ompröva din närvaro på sociala medier.
Du lägger ut många memes.
Många.
Och de är inte bra.
Jag ska ta det under övervägande.
Hoppas att ni finner henne.
Jag vet inte vad jag skulle göra om jag miste Toni.
Bara så att allt är klart:
Är vi fria att gå?
- Ja. - Okej, då går vi.
Jag lämnar den här.
Jo, vi drack lite av din vodka.
Och jag åt upp en burk lasagne.
Jag vill gärna ersätta den.
Dedo.
Om du ger mig dina bankuppgifter
- kan jag över... - Mm.
Tack så mycket för din förståelse.
Oss mödrar emellan
uppskattar jag det verkligen.
En sak till.
Det är ett litet hål i ditt staket.
- Jag kan... - Dedo.
DAG 80
Det är inte sant.
Hallå!
Vem är du?
DAG 80 1 RÖDSTJÄRT
Tack för titten, morfar.
Wanda.
Farmor gav mig just det här.
INSATSGRUPP WANDA KLATT
En polis var här och frågade om min skåpbil.
En insatsgrupp bara för mig?
Coolt.
Vadå? Det här kanske är nåt bra.
Om de vet om din skåpbil, kanske de vet om Lenka och Lukas också?
De letar inte efter Lukas, utan efter mig!
Lugna ner dig.
Det ordnar sig. Vi löser det här.
Tillsammans.
SMUGGLING AV VILT
Vi måste sluta.
Sluta att spionera
och göra intrång och ljuga för polisen.
Men jag menar inte att vi ska ge upp.
Okej.
Vi fortsätter leta.
Men inte så här.
Vi måste vara rädda om det vi ännu har.
Ta hand om oss själva och Ole.
Annars finns inget kvar för Wanda att komma hem till.
Okej.
DAG 97
Presidenten informeras strax.
Det amerikanska folket...
Ojsan.
Farmor? Det är Chris. Är allt bra?
Plötsligt slocknade lyset.
Oroa dig inte, jag kommer hem nu.
Nej, det behövs inte. Jag har ringt Lukas.
- Lukas? - Okej, jag ska ta en titt.
Var är säkringsskåpet?
I farfars gamla hobbyrum.
Är det nån där?
Hallå?
Är det nån där?
Chris?
Wanda.
- Vi måste härifrån. - Ja.
Är det nån där?
- Kom nu! - Vänta.
Vad gör du?
Wanda, kom nu!
BASERAD PÅ EN HISTORIA AV ZOLTAN SPIRANDELLI
Undertexter: Bengt-Ove Andersson