Казват, че преди смъртта животът минава като на филм пред очите ни.
Често съм се чудила какво ли е усещането. Кой подбира най-важните моменти?
Виждаш целия си живот?
Преди да умра, трябва ли пак да гледам
как се напиках на сцената по време на училищна пиеса?
Предпочитам да видя направо финала.
ЕДИНАЙСЕТ ЧАСА ПО-РАНО
Ванда!
Не!
ИЗВИНЯВАЙ
Не, не!
По дяволите! Ванда!
Не!
Боже! Стига!
Добре.
Какво става? Не!
Не, не!
Добре.
Леле.
По дяволите!
ПОЛУЧЕНО В ДОБРО СЪСТОЯНИЕ
ТИГЪР
ХРАНА ЗА ДИВИ ЖИВОТНИ
ДОДОМА, ТАНЗАНИЯ
ЧИАНГМАЙ ЛАМПУН
Не се мотайте!
Нямам нерви за глупостите ви. Я по-сериозно! Влизаме.
За час и половина да сме готови. Не е сложно, просто се стегнете.
Да не повтарям. Влизаме.
ОПЕРАЦИЯ "УБОРКА"
Вандафестът започва на обяд. В зависимост от трафика и закъсненията
хората вероятно ще излязат от домовете си между 11:30 ч. и...
Не, в хиляда сто и трийсет...
- Между 11:30 ч. и 11:45 ч. - Да. Рюдигер, с теб ще сме на събитието.
- Ще следим съседите, а Дедо и Оле... - Екип "Бързаците".
...ще демонтират камерите.
Това кука за плетене ли е?
За тази задача трябва да действаме като добре смазана машина.
- Въпроси? Какво? - Как се казва нашият екип?
"Карлота и Рюдигер".
Оле, ти ще следиш на мониторите
дали теренът е чист и в коя къща да влизам.
- Ще държим връзка с това. - Защо не с телефоните?
На телефона ще чакам обаждането на майка ти.
А и с това е по-яко.
Не, за нас няма.
- Ще успеем, ако работим в екип. - Ние не сме екип.
Семейство сме.
Хич не сте в час.
Операция "Уборка".
- Късмет. - И на теб.
- Обичам те. - И аз те обичам.
И аз те обичам, Дедо.
Ясно.
НЕПОЗНАТ НОМЕР
Вдигнете телефона!
ГЛАВЕН ИНСПЕКТОР МИШЕЛ РАУХ
Роберт Баушер. С какво да помогна?
Здравейте, бих искала да говоря с главен инспектор Раух, моля.
- От екипа по издирването на Ванда Клат. - Един момент.
Търсят Раух във връзка с Ванда Клат. Тук ли е?
Ще проверя.
Заета ли си?
Мъча се да разбера кого наричат Краля.
- Търсят те във връзка с Ванда Клат. - Може ли ти да говориш?
- Добре. - Благодаря.
Аз ще се обадя.
Ало?
- Госпожо Раух? - Съжалявам, инспектор Раух е заета.
Аз съм партньорът й, с какво да помогна?
Ало?
Обажда се Ванда Клат.
ВАНДАФЕСТ
- Добре ли си? - Да действаме.
Проба, едно, две, едно.
Едно, две, едно. Ванда.
Без това. Трябва да има място за изпълнителите.
Масите за храната са там. Магдалена, остави място и за другите.
Не заемай цялата маса с гигантския си киш.
- Ето го почетния гост! Здравей. - Катарина.
Днес ще е вълнуващ ден за вас,
но знайте, че ви подкрепяме.
- Благодаря. - С вас ли са Оле и Дедо?
По-късно ще дойдат.
Оле се чувства зле от сутринта и Дедо остана с него.
А това е брат ми Рюдигер.
- Мадам. - Приятно ми е.
Супер, сцената.
С кого да обсъдя програмата? Искам да участвам с изпълнение.
Катарина, с какво да помогнем?
Не, ти си вземи питие и се отпусни.
Всичко е под контрол. Отивам да видя какви ги върши Магдалена.
Магдалена, не слагай киша в средата.
Ванда Клат.
Орел до Врабче. Чуваме ли се? Край.
Татко, стига вече. Само двамата сме, зарежи кодовите имена.
- Би ли казал "край"? Край. - Какво?
В края на съобщението казвай "край", за да знам, че си свършил. Край.
Не е ли ясно, като спра да говоря?
- Здрасти, казвай. - Здрасти.
Гостите започват да идват. При вас как е?
Дотук добре. Свалихме две.
На позиция сме пред къща номер седем.
- Здравейте. - Добре ли си?
Да, просто чак сега си давам сметка какво са сътворили тук.
Идва ми в повече.
Разбирам те.
Съжалявам, че трябва да си сама.
Сякаш се сбогуваме с нея.
Скъпа, не мисли такива неща. Няма да се откажем.
- Може да не получим друг шанс. - Прав си, говоря глупости.
Ще ми се да беше тук с мен.
Раздвижване в къщата. Има раздвижване. Действай!
Скъпа, затварям. Ще се справиш.
- Да, ще се справя. - Край.
Добре, успех...
Давай.
Още.
Спри.
- Да сваляме ли сандъците, шефке? - Да. Хайде, момчета!
Здрасти, Крис е. Остави съобщение след сигнала.
Здрасти, Крис, обади ми се на всяка цена. Ще изперкам, човече.
Не знаеш за какви хора работя. Ако надушат, че още е жива...
- Ало? - Здрасти, Лукас е.
Трябва да ти кажа нещо.
И аз трябва да говоря с теб.
Но не по телефона. Да се видим у вас.
Ванда Клат?
- Кой сте вие? - Инспектор Шеленберг.
- Може ли да се легитимирате? - Естествено.
Добре.
Трябва да ме изслушате.
Едни много опасни хора ме преследват. Имам информация за Краля.
Краля?
Да, май ръководи група за контрабанда на диви животни.
Журналистката Ленка Немцова се е канила да ги изобличи в канала си,
затова Краля е поръчал Лукас Новак да я убие.
- Няма ли да си записвате? - Ще запомня, давай нататък.
Лукас работи за жена на име Брауер, тя държи "Капитанът".
Станах свидетелка на убийството, затова искаха и мен да убият.
Но онзи, на когото повериха задачата, се оказа свястно момче.
Скри ме в мазето на баба си.
Не искам да му навличам неприятности.
Но сега двамата с него и семейството ми сме в опасност.
Да намерим Краля и да го арестуваме.
Много неща си разбрала.
Да. Какъв е планът?
Първо отиваш в защитено жилище. После ще се обадя на шефката си.
- Всичко ще е наред, не се тревожи. - Добре.
Махнах още една. Към следващата. Край.
Добре, разбрах.
Не разбираш.
- Някой път ще ти разкажа, но не сега. - Не ме интересува, напускам те.
- До гуша ми дойде. - Сара, къде отиваш?
Наистина ли го реши? Дай първо да поговорим.
Нищо няма да говорим.
Да знаеш под каква пара съм.
Заради футбола или гангстерските ти изцепки?
Порасни вече.
Сара! По дяволите.
- Пада ти се! - Хубаво, прав ти път!
Как си?
Добре.
Много се вживяват.
Съжалявам, съпругът ми попрекалява.
Сладки са.
Благодаря ви, "Спаркълс". Средната ми група по модерен балет.
Вървете де, бързичко.
А сега искам да поканя прекрасната си съпруга.
Благодаря.
Благодаря ви, първо искам да кажа колко сме ви признателни,
че дойдохте днес
да подкрепите такава важна кауза.
След малко ще връча микрофона на една невероятно смела жена.
Но първо ще кажа няколко думи.
Случилото се със семейство Клат
разтърси града ни из основи.
Самата аз съм майка на две деца
и съм шокирана, че млада жена като Ванда
може да изчезне безследно.
Най-вече ме безпокои фактът,
че едно семейство в нашия град се чувства изоставено от управниците.
Затова взех решение в памет на Ванда
да се кандидатирам за кмет на предстоящите избори в Зундерсхайм.
Браво!
- Ще върна... - Ти знаеше ли?
- ...предишния облик на града. - Не.
Град, в който разчиташ на съседите си и хората се грижат за ближния.
Ще направя така, че децата ни да играят спокойно навън,
семействата да не се страхуват
и да не бъдат разделяни от престъпления и несигурност.
Ето в такъв Зундерсхайм искам да живея.
Зундерсхайм, с който да се гордеем.
Много ви благодаря. Но за друго сме се събрали сега.
За да ни припомни защо сме тук,
ще поканя на сцената
жената, която гордо наричам своя приятелка - Карлота Клат.
Здравейте.
Благодаря, че сте тук.
Много благодаря на Катарина и Йонас,
както и на Алекс и Люси за цялата организация.
Дълбоко съм трогната.
Всеки, който ме е гледал по телевизията, знае, че не ме бива в речите.
Затова си записах някои неща.
"Ванда.
Довечера в полунощ дъщеря ми Ванда
ще е в неизвестност вече сто дни.
След това шансовете да я намерим жива падат под 10%."
- Това е защитеното жилище? - Да.
Хайде.
- Стискате ме. - Върви.
- Аз съм. Шеленберг. - Мамка му.
Отвори!
Ванда Клат била жива.
- Не! Помощ! - Влизай.
Не! Пуснете ме!
Орел тръгва към къща номер 35. Край.
Къща номер 35...
Може ли да повториш? Край.
Млъквай! Тихо!
- Ванда? - Врабче, там ли си? Край.
Тя е жива! Татко, Ванда е жива!
Ванда? Оле, сигурен ли си, че е тя?
- Виждам я на монитора. У Лукас Новак е! - Лукас Новак?
Тя е в беда, става нещо странно. И ченгето е там.
Какво ченге?
Онзи тип, дето се мъкне с Раух. Как му беше името? Шеле... нещо си.
- Шеленберг? - Да, същият!
- Оле, тръгвам натам. Ще те взема пътьом. - Побързай!
Ванда, ти си жива. Боже мой.
Изкарвай го. Онзи е за там.
Внимателно, момчета.
Другият сандък да е до него.
Закъсня. Къде си?
Какво?
Ванда Клат?
Лошо.
"Да изгубя дъщеря си, е най-страшното, което ми се е случвало.
Всяка сутрин се събуждам
и очаквам да слезе в кухнята на закуска."
Да ви призная,
когато Катарина и Йонас ми споделиха идеята си за Вандафеста,
тя ми се стори ужасна.
Помислих си колко ще е безвкусно и кичозно
и как Ванда щеше да ми се ядоса, че съм се навила.
Но сега осъзнавам, че смисълът ми е убягвал.
Тук сме не заради мен, а заради вас, хората на Зундерсхайм.
Живеем затворени в собствения си свят.
И преди случилото се почти не познавах хората на моята улица.
Последните три месеца научих повече за града,
отколкото през всичките си години тук.
А сега всички вие сте дошли,
защото ви е грижа за Ванда.
А това ме изпълва с надежда.
Когато стане нещо подобно, човек се чувства изоставен.
Но осъзнавам, че не съм сама.
Част съм от общност.
Различни сме и всеки има своите проблеми,
своите особености и тайни.
Но сме заедно.
И ако...
Извинете.
Ако си помагаме взаимно...
Извинете.
Когато сме обединени, тогава...
ВАНДА Е ЖИВА
А сега...
в чест на Ванда ще пее брат ми Рюдигер.
Рюдигер, ела на сцената. Аплодирайте го.
Операция "Уборка", червен код.
Бурни аплодисменти за сестра ми Карлота! Беше страхотна!
Залисвай ги, отивам за китарата.
Зундерсхайм, има ли купон?
Боже! Ванда Клат?
- Да. - Мамка му.
Води я тук. Знаеш ли адреса?
- Не. Къде? - "Ландер Вег".
Знаеш ли къде е това? Добре, тръгваме.
Жива да не бях!
Това Ванда ли е? Шеленберг?
- Татко, защо го направи? - Нали са замесени полицаи!
Само един от тях.
В интерес на истината, не знаем тя какво кроеше.
Къде е Ванда?
Беше тук!
- Чух ги, че ще я водят на този адрес. - "Ландер Вег". Да вървим.
А какво ще правим с нея?
Ще го измислим, първо да спасим сестра ти. Побързай!
- Карлота? - Какво става?
Тя е жива, Карлота!
- Лукас Новак и Шеленберг я държат! - Шеленберг?
Ще те вземем!
- Дедо, сигурен ли си? - Тя е, Карлота!
Намерихме я, жива е!
Много те обичам. Чакай ни отвън, до скоро.
Хайде де, запали!
Братовчед ти трябваше да я убие.
Той ми потвърди, но разбрах, че я е крил в мазето на баба.
Бях сигурен, че няма гадже.
- Ти знаеше ли? - Откъде накъде?
Работата ти е да знаеш всичко!
Втасахме я.
- Вдигни. - И какво да кажа?
Каквото щеш.
- Вдигни. - Ти мълчи.
Само това ми трябваше.
Здрасти, началство.
Сигурна съм, най-късно до утре. Може би се бавят на границата.
Да.
Точно така. Чудесно, ще го направим.
Да, изникна малък проблем, но ще го решим.
Ванда Клат? Значи знаете. Да, заели сме се.
Не... Да, тук е. Под ключ в колата на Шеленберг...
Къде е Ванда?
Мамка му!
- Какво става? - Онази къща е на Краля!
- Краля? - Да.
- Знаеше ли, че и полицаи са замесени? - Не!
Качвай се!
Тръгвай! Момент! А Оле?
- Какво "Оле"? - Не мога и теб да те мисля.
- Мамо, не съм малък. - За мен - си.
- Не искам да рискувам, чакай ни тук. - Мамо!
- Татко? - Съжалявам, права е.
Ще те държим в течение.
Обичам те. Ела.
- И аз теб. - Време е да тръгваме.
Бъдете...
внимателни.
Какво ще правим?
Да се разделим. Всеки да се спасява поединично.
- Шегуваш ли се? Точно сега? - Да, сериозно го мисля.
"Съжалявам"? Само това?
След всичко преживяно?
А да направя купон или клип с паметните ни моменти ли?
- Изигра ме. - А ти ме отвлече.
Всичко е било преструвка?
Много ясно, че не.
Ти ме прелъсти.
- Стига де. - Какво "стига"? За мен значеше нещо.
- Какво намекваш? - Просто казвам.
Здрасти.
Налага се да прекъсна караницата ви.
Лошо ви се пише.
Ванда Клат, знаеш ли колко главоболия причини?
Ставайте.
- Моля ви, не е нужно да... - Млъкни!
Да приключваме.
Ванда, съжалявам.
Майко мила, какво е това?
Не, сериозно говоря. Ей там!
Да не мислиш, че ще се вържа на...
Не е възможно.
До всички екипи, издирваме Дедо Клат, кара бус.
И Ванда Клат се появи. Искам подкрепления.
Благодаря, Йонас.
Майко мила.
Песента е за племенницата ми Ванда.
Пея за теб.
Крещя за теб.
Пак за теб горя и падам като сняг.
Забравете ме.
Помнете ме.
За теб.
Винаги за теб.
Завинаги за теб.
Смея се за теб.
Плача за теб.
И пак за теб грея и падам като дъжд.
Ще преобърна света заради теб.
За теб.
И винаги за теб.
Завинаги за теб.
За теб.
И винаги за теб.
Каквото и да казваш,
където и да си,
неведнъж лъгал съм заради теб.
И дъги съм огъвал, пак за теб.
Винаги за теб.
Завинаги за теб.
Където и да си.
Защо се забавихте толкова?
Ето как семейство Клат стигна дотук.
Бяхме нормални, каквото и да значи това.
Бяхме като вас - плащахме данъци, карахме скромна кола
и обичахме неделното кафе със сладкиш.
Но после...
нещата се усложниха.
Дедо, да знаеш, че не е нищо лично. Ти си ценен клиент.
Дръж ги под око.
Ще звънна на Краля да й обясня какво стана.
Ще е бясна.
Здрасти, шефке, пак съм аз.
- Имаме нов развой. - Краля е жена?
Кой?
Ама и ти си един мухльо! Знаех си, че никоя няма да ти се навие.
Палавница си, а? Дали да не те вкарам в моето мазе?
- Остави я! - Ти пък не ревнувай.
Ще взема и теб. Две на цената на една.
Кротко, татенце.
- Лукас? - Какво?
- Излизам за малко, началството ме вика. - Върви.
- Ще се справиш ли тук? - Да.
- Под контрол ли са? - Да.
- След малко се връщам. - Добре.
- Той откога може да отключва с шперц? - Не може.
Обичам те.
Полиция! Оставете оръжието! Всички да легнат на земята!
Извикай "Зооконтрол" да поеме животните.
Госпожо Раух, открихме Шеленберг мъртъв в гората.
- Какво е станало? - Сякаш е бил нападнат от звяр.
- Нали не мислите, че е Нупел... - Не довършвай. А Брауер, намерихте ли я?
Още не, но я издирваме.
Господин Новак, боя се, че трябва да ви отведем в участъка.
- Спрете, не! - Недей, всичко е наред.
Кой беше този?
Това е Крис, той ми помогна.
Госпожо Раух, извинявам се за одеве.
- Не знаех, че сте... - Телефонът ми.
Съжалявам, че го взех. Заповядайте.
Имате късмет - без него нямаше да ви намеря.
Ясно.
- Благодаря ви. - Дедо.
Не сме приключили, особено след видяното в мазето ви.
- Чака ни дълъг разговор. - Добре.
Ванда, радвам се да те видя.
- Аз съм главен инспектор Раух. - Да.
Налага се да дойдеш с мен в участъка.
Не бой се, и ние идваме. Няма да те изпусна от поглед още дълго.
За мен е. Я, вижте кой е.
- Здрасти, моето момче! - Оле, миличък!
Мамо, какво става?
Намерихте ли я? Всичко наред ли е?
Добре сме. Някой тук иска да говори с теб.
Здравей, тъпчо.
Ванда? Добре ли си?
- Много ясно, съмняваше ли се? - Какво стана?
Сложно е.
Ще ти разкажем, като се видим.
Обещавам ти. Но се налага да ни почакаш малко.
Щом трябва. Майката на Алекс позволи да спя у тях.
Не се тревожете.
Оле може да остане колкото си иска. При нас е в безопасност.
- Супер. - Благодаря.
ПО ИДЕЯ НА ЗОЛТАН СПИРАНДЕЛИ
Превод на субтитрите Катина Николова