Hó.
Ne, várj!
Ne!
Átkozott!
ÁTKOZOTTAK!
Légyszi, működj végre!
Működik!
Végre!
Ne! Most nézd, mit csináltál!
Én? Jól tudod, hogy mindig erre deszkázom!
Tönkretetted.
Miért csinálsz szakkörös dolgokat?
Már nincs suli! Ki kéne kapcsolnod az agyad.
Ezt az utazásra építettem.
Hé! Ez a váza több mint 2300 éves!
Háborúkat, földrengéseket, még a tatárjárást is túlélte!
És majdnem a kettőtök civódása törte össze.
Az ő drónja lökte le!
De… Ő jött nekem.
Büszke vagyok rá, hogy végre működik a drónod,
de nem kellene bent reptetned.
Neked meg hányszor mondtam, hogy ne deszkázz a házban?
Tizenhatszor.
Az egész nyár így fog telni?
A nap legjobb része.
Jön a bújócska!
Légyszi, játszhatunk?
- Kösz, anya! - Kösz, anya!
Aki bújt, aki nem, jövök!
A csudába. Azt hittem, most legyőzlek.
Csak a nyomokat kellett követni.
Menjünk. Nem itt van.
Gyertek, gyerekek. Kész a vacsi.
Bocs. Én próbáltam kiterelni.
Még mindig nem értem, hogy találtál meg. Direkt visszasétáltam a lábnyomaimban.
Kicsim, én ebben a házban nőttem fel. Minden titkos búvóhelyet ismerek.
Ne aggódj, Pandora.
Az egész nyár előtted áll, hogy új búvóhelyeket találj.
Nem az egész nyár.
Azért még elvisztek az egyik felfedezőutatokra, ugye?
Ja! Idén hova megyünk?
Valahova Délkelet-Ázsiába?
A maja romvárosokat imádtam.
Angkorvatban rengeteg elképesztő műtárgy van.
Jó fejezet lehetne belőle a könyvednek, és még jobb vakáció lehetne nekünk!
Srácok, lehet, hogy el kell halasztanunk a szokásos nyári utazást.
- Tessék? - De mindig megyünk!
Az egész nyaramat e köré építettem.
Szigorú határidőm van,
és nagyon koncentrálnom kell, hogy befejezzem a könyvet,
de ígérem, kárpótollak valahogy.
Hé, mit szólnátok
holnap egy szuperspéci bújócskához a nyár első napja alkalmából?
Ajánlom, nagy legyen.
Ezért vagy mostanában ilyen sokat a dolgozódban?
Azt hittem, mindig csak bealszol.
Az öregek olyan sokszor bealszanak.
Igen. Öregek vagyunk, és nagyon fáradtak.
Úgyhogy szedjétek le az asztalt, és mosogassatok el.
- Mi? - Mi? Ez tökre igazságtalan.
Lefújni a nyári utazásunkat, mielőtt megbeszéltük volna, nem oké.
Tudom. Sajnálom.
Egy szót sem szóltál a határidőről sem. Ez mikor alakult ki?
Nemrég. Elég bonyolult.
Tudod, hogy nem zavar, ha bonyolult.
Nem így értettem.
Akkor hogy értetted?
Az átvirrasztott éjszakák a dolgozódban, a fel-alá járkálás. Ismerlek már.
Nagy teher van rajtad, és próbálod titkolni,
pedig nem kellene.
Lehet, hogy igazad van.
Emlékszel, mikor említettem, hogy a családomnak kissé szokatlan a múltja?
Alex, egy ijesztő, régi házban élünk, ami dugig van ritka műtárgyakkal.
Tudom, hogy szokatlan.
Szégyenlem, de ennél többről van szó.
Oka van annak, hogy oda utaztunk, ahova,
és nem olyan oka, amire gondolnál.
Az inuit kultúrában aki kihallgatja a szüleit,
azt büntetésből három napra a fájdalom iglujába viszik.
Oké, először is, ez kamu.
Másodszor, nem is hallgatóztam.
Én csak jöttem a tányérokért.
Azokért, amiket már elvittél.
Apropó, vissza kell mennem dolgozni.
Mit akartál elmondani?
Majd elmondom ma este. Minden rendben lesz.
Ígérem.
Ezt imádom benned, Pandora.
Soha nem adod fel.
Csak tudni akartam, mit csinálsz idebent.
Minden régész ennyire titkolózik?
Csak ha muszáj.
Most viszont dolgoznom kell, egyedül.
Jó éjt, Pandora!
Mi ez a stréber bütykölészés?
Apa megtalálta a búvóhelyed?
Ja. Tényleg tudja a jó búvóhelyeket.
Nem értem, miért erőlteted a dolgozóját. Senkit nem enged be oda, még anyát sem.
Majd meglátjuk.
El kell mondanod nekik.
- Nem akarom, hogy aggódjanak. - Lenne min aggódniuk.
Közel járok a megoldáshoz. Érzem.
Ha ezt sikerül megfejtenem, akkor…
- Ó, ne. - Ó, jaj! Túl késő?
Sky, azt hittem, még van időm, de tévedtem!
Muszáj, hogy…
Tesó!
Készen állsz…
a nyár első napjára?
Hadd halljam, hogy „hurrá”!
Így is jó!
Jó reggelt, mama! Mit csinálsz?
A Paxton Múzeum új kiállítást állít össze,
és úgy hallom, elkelne még egy restaurátor nekik.
Neked nem az volt a munkád?
Tizenöt éve.
Várjunk, visszamész dolgozni?
Még csak tapogatózom.
Ahogy egyre nagyobbra nőtök, egyre kevesebb szükség van rám.
Ki fog közbelépni, ha összeveszünk?
Lehet, hogy anyának igaza van.
Az ausztrál őslakos kultúrában már beavatási vándorúton lennénk.
Ez nem túlélőtúra a vadonban.
Inkább hogy be tudjatok jönni a házba, ha nem vagyok itthon.
Nekem az már megy.
Mi lenne apával? Ő is visszamenne?
Jó lenne megint együtt dolgozni, csakúgy, mint régen.
Most, hogy szóba került az öreg, hol van apa? Megint bealudt az asztalon?
Nem ez lenne az első alkalom.
- Majd én felébresztem. - Nem, majd én.
Nem akarom, hogy félholtra rémítsd.
Alex?
Idebent nincs. Talán elment?
Nem is köszönt el. Nem menne el csak úgy.
Biztos ez a szuper különleges bújócska, amit ígért!
Igazad lehet. Oké, keressünk nyomokat.
Tudtam! Ez az, amit hallottam tegnap este, miután apa kidobott!
Talán egy nyom?
Nézzétek! A golyókon számok vannak,
és külön három-három van.
Mint a koordináták.
Russ, zseni vagy!
Kösz, hogy végre feltűnt.
Csak követtem a nyomokat.
Aztapaszta, egy ajtó!
Nem nyílik.
Visszaszívom, hogy zseni vagy.
Bocs, nincs visszaszívás.
Hova mutatnak a koordináták?
Öm, Pekingre, Kínában. Miért?
Minden ajtónak van kilincse.
- Hűha! - Most anya a zseni.
Honnan tudtad, hogy kell?
Ez a váza a Ming-dinasztiáé volt.
Ez az egyetlen kínai tárgy idebent.
Lenyűgöző következtetés.
Pandora, várj!
Hű! Apa feljebb tette a lécet.
Mondta, hogy nagy lesz, de nem gondoltam, hogy ennyire.
Nem kell bepisilni.
Ez csak egy vízköpő…
Hihetetlen!
Anya, te tudtad, hogy ez itt van?
Ezt nevezem búvóhelynek.
Ez nem érződik játéknak.
Apa!
Apa?
Ez csak egy szobor.
Miért van egy szobor apáról idelent?
Mi ez az egész? Ez is a játék része?
Apa, te vagy az?
Hol?
Az nem apa.
Futás!
Gyertek vissza!
Rémálmom lesz!
Ó, ne már.
Ne világíts már a szemembe. Aludni próbálnánk ám!
Anya?
Jövök!
Ne akarjatok kinyírni!
Nézz már a lábad elé. Honnan van buzogányod?
A másik szobából, de szerintem be volt csapdázva.
Ezt most miért mondod?
Mindjárt meglátod.
Miért támad minket a házunk?
Vigyázz!
Másik irány! Erre nem mehetünk!
- Erre sem mehetünk. - Miért nem?
Hé te! Állj!
- Merre a francba menjünk? - Gyorsan, arra.
Itt biztonságos lehet.
Nemesek vagyunk?
Nem tudok róla. De most már az sem lepne meg.
Oké, ez most meglepett.
Pan, ne fogdoss már meg mindent!
Véletlen volt.
Zárva van.
Mit csináljunk?
Oké, lássuk csak. Megvan apa dolgozója?
Minden ajtónak van kilincse.
Én rontottam el. Én fogom rendbe hozni.
Ez az! Élünk!
Kérlek, legyetek óvatosabbak.
A biztonsági rendszer idebent halálos,
és nem mindig leszek itt, hogy megállítsam.
Ja, ne veszítsétek el a fejeteket!
Ne most viccelődj fejekkel, Larry.
Kérlek, ha követtek, mindent elmagyarázok.
Már láttatok jó pár szobát ezen az emeleten,
de a szárny jóval változatosabb.
Vannak műtárgyaink Timbuktutól egészen Katmanduig.
Nem bántásiból, de ti amúgy mik vagytok?
Jaj, elnézést, hol a jó modorom?
Mi a tiltott szárny gondnokai volnánk.
A nevem Stanley.
Az enyém Larry. A hét tenger ostora. A spanyol szárazföld réme.
Ne is törődjetek vele, folyton az előző életéről hablatyol.
Csak irigykedsz.
Ó, úgy érzem, mindjárt megőrülök.
Szóval, mi történt Alexszel? Jól van?
Ja, mi van az apukámmal?
Biztos megannyi kérdésetek van,
és idővel mindre választ kaptok, de egyelőre kérlek, kövessetek.
Van valami, amit Alex meg akart mutatni.
A CSALÁDOMNAK
Szia, Sky. Russ. Pandora.
Ha ezt nézitek, bizonyára már egy gránittömb vagyok.
Vagy talán márvány?
Mindegy is, azért vagyok most olyan, amilyen, mert…
nos, a család el van átkozva.
Nem amiatt, amit mi tettünk, hanem amit a felmenőink tettek.
Pontosabban a szépapátok, Cornelius Vanderhouven.
Alávaló eszközökkel
Cornelius annyi történelmi tárgyat kobozott el, hogy a világ legnagyobb
privát gyűjteményét halmozta fel.
Viszont Cornelius nem csak úgy megvette ezeket a régiségeket.
Elvette őket, bármilyen áron.
Kegyetlenül érte el a célját.
Minél többet szerzett, annál többet akart.
Tudta, hogy számos ebül szerzett tárgy meg volt átkozva,
de emiatt csak jobban megkívánta őket,
így hát megépítette a tiltott szárnyat, hogy itt tartsa minden veszélyes kincsét.
Végül az arroganciája utolérte őt,
és minket is, mivel az utódai is meg lettek átkozva.
Utálok büntit kapni, amikor nem is csináltam semmit.
Figyelj apádra.
Titokban tartottam, hogy ne aggódjatok.
Éveken át azt mondtam, egy könyvet írok,
pedig valójában megoldást próbáltam keresni.
Ezért éjszakáztam annyit.
A megoldás az, hogy jóvátesszük, amit lehet a tárgyakkal,
mielőtt letelik az idő, és a következő családtag is kővé válik.
Mert utánam, gyerekek, ti következtek.
Várjunk, mi is kővé fogunk válni?
Csak ha nem találtok módot az átok visszafordítására.
Sajnálom, hogy eddig nem mondtam el az igazat.
Nekem talán nem sikerült,
de tudom, mennyire erősek és okosak vagytok.
Ha valakinek menni fog, azok ti vagytok. Ti bármire képesek vagytok.
Nagyon szeretlek titeket.
Ne aggódj, apa. Megoldjuk.
Ez is egy biztonsági intézkedés?
Nem, inkább úgy hangzik, még egy műtárgy felébredt.
Olyat tudnak?
Néha. Nézz csak ránk!
Az meg mi?
A helyetekben elkezdenék futni. Most!
A feliratot fordította: Speier Dávid