Divnější to už být nemůže.
Vy tři musíte bezpodmínečně pryč.
Kde je východ?
Támhle.
Stůjte! Tudy ne!
Nakrknutá paviání hlava a děsivé panenky?
Zapovězené křídlo nesnáším.
PROKLETÍ
ZLATÁ PAVIÁNÍ HLAVA
Proč je tak naštvaná?
A proč jen hlava?
Co je na tom špatného?
Třeba ji uklidníme.
O technikách uklidňování divé zvěře jsem četl.
Tak do toho.
Zkusím to, ale někdo ji rozptylte, ať se můžu přiblížit.
Třeba zabere jiná opice.
Všechno je v pořádku, můj zlatý kamaráde. Jen klid.
Zabírá to.
Stanley!
Ten závěr v plánu nebyl, ale vzduch je čistý.
Né, zůstaly otevřené.
Ajaj, je v domě.
Tak pojďte!
Kdysi se řeklo, že zapovězené křídlo neopustíme.
Jak dlouho tam dole trčíte?
Přes sto let. Vaši předci se báli, že vyvoláme rozruch.
Nemýlili se. Pohleďte.
Jo, dobrý postřeh. Možná by šlo…
Máte nové vedení a to vám přikazuje, ať vylezete ven.
Rozkaz je rozkaz.
Děkuji. Není to maličkost.
Kde myslíte, že je?
Může být kdekoli. Dům je rozlehlý.
Tak kde začneme?
Na mé staré pirátské lodi…
Tys byl pirát?
Proboha, jen ať se nerozjede.
Promluvíme si později.
Kvůli černému pasažérovi jsme loď prohledávali palubu po palubě.
Nejdříve se musíme ujistit, že nemáme muže přes palubu.
Musíme se ujistit, že je stále v domě.
Západ slunce si už ani nepamatuju.
Jak ten mi chyběl.
No jo, tak pojď.
Poslední.
Dobře, jeden krok hotov. Žádné průchozí dveře ani okna.
Určitě je stále v domě.
Paráda.
Krok dva, prohledáme kajutu po kajutě, proslídíme všechna zákoutí a možné skrýše.
Skoro jako schovka s tátou.
Jenomže tentokrát něco hledáme my.
A ta věc se nás snaží rozsápat.
Připozdívá se.
Rozděl a panuj. Tak toho zvládneme více.
Děti, zůstanete se mnou. Vezmeme si tuhle stranu.
A my si vezmeme zbytek pokojů tamhle.
Co přesně máme udělat, až tu šíleně nebezpečnou věc najdeme?
Vytasíme se s nějakým krokem tři.
Tady není. Všichni ven.
Už tak dlouho jsem nebyl venku, že tu nic nepoznávám.
Ta moderní udělátka připomínají mučicí nástroje.
To nic není.
Kdybys viděl věcičky na lodi.
Larry! Není ti nic?
Nic mi není. Tak pojď.
Panečku, asi utekla tudy.
Ano, odkliďme to.
Skvělé. Zmizela. Kam se poděla teď?
Asi tuším kam.
Jističe.
Očividně prošla tudy.
To do rána nespravíme.
Zdá se, že nás čeká dlouhá, temná noc.
Představa, že tu vězíme s tou věcí, se mi vůbec nepozdává.
Nezavoláme odchyt zvířat? Debbie Kwadrovou zbavili vzteklé veverky.
To nepřipadá v úvahu.
Musíme pečlivě zvážit, komu se s tímhle svěříme.
Velká pravda. Musíte být opatrní.
Obsah zapovězeného křídla může přilákat i spoustu darebáků.
- A jak chytíme Tesáka? - „Tesák“? Tys to pojmenovala?
Dávám jméno všemu.
Že, Zářivko?
Co udělat nějakou síť nebo klec, do které hlavu vlákáme?
Smůla, že na prokleté paviání hlavy pasti nedělaj.
Něco mě díky tomu napadlo. Stanley, Larry, pojďte se mnou.
Počkat, a co my?
Ani náhodou. Ta věc je příliš nebezpečná.
No tak.
Jste tu v bezpečí. Jakmile odejdeme, zataraste dveře.
Zatarasíme.
Hledejte bílou bednu na psa s černým madlem.
Tak co říkáš na ty tři?
Líbí se mi. Mají kuráž.
Ano, působí na mě jinak.
Alexi, ty nikdy nic nevyhodíš.
Prosím, vrať se nám.
Mám to!
Jak se teďka můžeš cpát?
No, od snídaně jsme nic nejedli.
Tý brďo. Připadá mi, že to bylo tak před sto lety.
Život se nám od té doby obrátil naruby.
Nejdřív se táta promění v sochu a teď jiná socha obživne.
To musí souviset, ne?
Mozek mi tak třeští, že vůbec nemám ponětí.
Chybí mi táta.
Mně taky.
Ale zas ho uvidíme, ne?
Teda přijdem na to, jak ho zas oživit.
Aspoň doufám.
Kdyby ho kletba chtěla zabít, už by byl mrtvý.
Proměna v kámen spíše evokuje trest.
Ty myslíš, že je pořád naživu?
Jinou možnost vůbec neberu v potaz.
Spíš to zní jako nějaké vězení.
Tak trochu jo.
To ho z něj musíme osvobodit. Ale jak?
Nevím jistě.
Lámu si ale hlavu s něčím z tátova videa.
Že v případě artefaktů máme zjednat nápravu.
Jo. Nemám šajnu, co tím myslel.
Ani já. Zjednání nápravy u nakrknuté hlavy paviána?
Pusťte nás dovnitř, děti.
Fajn bunda, mami.
Díky.
Tu hlavu chytíme do této klece. Jen ji tam musíme nalákat.
Chce to návnadu.
Má ráda čipsy?
Kdoví, co má ráda? Je to opičí hlava bez těla.
Kde se tohle vůbec dá zjistit?
O takovém místě vím.
- Ještěže proud nevypadl i tu. - Třeba to pomůže.
Deníky z expedic Cornelia Vanderhouvena.
V tom binci…
…jsou zápisky, črty a dokumenty k artefaktům v domě.
„Bronzový náhrdelník, Siam, 1887.
Inuitská vyřezávaná soška mrože, Aljaška, 1879.“
Nejsou ani chronologicky řazené. Jen nahodilá změť stránek.
Ano, Vanderhouvenové se neproslavili pořádkem.
S Larrym se to roky snažíme uspořádat.
Jo, lépe by se žonglovalo s medúzou za tajfunu.
To jsem zkoušel.
Pusťme se do toho. Je toho hodně.
Knížky.
Ano, knihy.
Odpověď leží někde v nich a my ji jako tým najdeme.
Jdu nahoru. S očima na stopkách budu vyhlížet Tesáka.
Potřebuju pauzu.
Padej z táty, ty pitomá rostlino.
Naneštěstí zase naroste.
Ten nezdolný keř prorůstá celým domem.
Trnité sídlo se zjevně domu říká opodstatněně,
ale po tátovi se jen tak plazit prostě nebude.
To jsou přesýpací hodiny?
Jo.
Odměřují čas, ale čeho?
Nechtěl jsem to na tebe vybafnout všechno najednou,
ale odměřují čas vaší rodinné kletby.
Opravdu? Jak to funguje?
Jakmile člen rodiny zkamení, přesýpací hodiny se otočí
a začíná se odpočítávat čas dalšímu v pokrevní linii.
Písek, co se přesýpá teď, odpočítává čas Russovi?
Ano, a po Russovi…
Jak to zastavíme?
To nikdo neví.
Na to se Vanderhouvenové snaží přijít od začátku.
Zatím se to nepovedlo, ale to neznamená, že je to nemožné.
Hurá! Na něco jsem narazil.
Koukněte se na tu fotku. Poznáváte něco?
Vypadá jako Tesák.
Třeba pochází odtamtud.
Hej! Pojďte sem. Něco se děje.
Co to je?
Starý systém na přivolání personálu do pokojů.
Tý jo, budoucnost.
V hudebně ho něco spustilo.
- Tam asi je. - Načase vyzkoušet past.
Tentokrát nás tu nenecháš.
Jsme tým.
Tak dobře.
Ale nedomysleli jsme tu nástrahu.
Co? Jsou skvělé.
Zlatíčko, snahy si vážím, ale nevíme, jestli vůbec něco jí.
Tak co to vyděsit?
Není tu. Kdyby tu byl, vyděsilo by se.
Kde teda je?
Bylo zavřeno a zvonil tento pokoj.
Nefunguje správně?
Funguje dobře.
Jiný pokoj.
Zjistím, který.
Je v herně.
Na můj povel. Tři, dva…
Přestaňte, je v sále. Počkat, teď je v obývacím pokoji.
Něco tu nesedí.
Přesunul se z tělocvičny do Pandořina pokoje.
Opovaž se tam na něco sáhnout.
Vždyť jsou na různých poschodích. Nemožné.
Pokud ovšem…
Systém zvonků stojí na kabelech, které z různých pokojů vedou mezi zdmi
a sbíhají se v kuchyni.
Netahá za zvonky v pokojích,
ale škobrtá o ně mezi zdmi.
Proč nezaútočil?
Běžte za ním.
Hele, stopa, nebo otisk tesáku? Otisk tesáčí stopy?
To je fuk. Šel tudy.
Jestli ožije další zdejší zvíře, beru nohy na ramena nadobro.
Nesmí nám znova utéct. Musíme ho chytit. A teď.
To tam asi budeme muset vlézt a chytit ho sami.
Tak do toho.
Vy ne. Já to udělám.
Jsme tým, vzpomínáš?
Vždyť je to nebezpečné.
Když to zkusíš sama, bude to nebezpečné. Pomůžeme.
Nebojte se.
Zvládnu to.
Tak vylez, kamaráde.
Víme, že tu jsi.
Mami, není ti nic?
Mami!
- Co podnikneme? - Nevím.
Mysli.
Moc přemýšlení, málo akce. Musíme prostě zaválet.
Zaválet?
Zaválet.
Do útoku!
Pohotové myšlení, chlapče. Tomu říkám zapojit hlavu.
A co teď, když je pod zámkem?
Třeba zase usne, až se uklidní.
S uklidňováním je konec. Chce pryč.
Proč? Kam by pavián mohl chtít jít?
Domů.
Tak si to přeber.
Mohl mě napadnout v kuchyni a neudělal to. Jen se snaží utéct.
A kam asi, když je tolik let zavřený?
Domů.
Možná máš pravdu.
Nepatří sem. Žádný z těch artefaktů.
Všechny sem byly dovezeny odjinud.
Možná ho musíme vrátit do chrámu.
Třeba zvrátíme kletbu, když to uděláme.
Pokud kletbu vyvolaly Corneliovy přečiny,
dává smysl, že ji zruší jejich náprava.
Tak se zdá, že tohle povezeme nazpět do Konga.
Překlad titulků: Kateřina Jabůrková