See päev ei saaks veidram olla!
Peame teid siit kähku ära viima.
Kus on väljapääs?
See on siin.
Seis! Vale suund!
Vihased paavianipead ja nüüd kõhedad nukud?
Ametlikult vihkan piiratud tiiba.
KULDNE PAAVIANIPEA
Miks ta nii vihane on?
Ja miks vaid pea on?
Ja mis on viga, kui oled vaid pea?
Ehk saame teda rahustada?
Olen lugenud sellistest võtetest metsloomadega.
Tee siis seda.
Ma üritan. Üks teist püüdku ta tähelepanu, et ligidale pääseksin.
Äkki on teisest pärdikust abi?
Kõik on hästi, mu kuldne sõber. Rahu nüüd.
See toimib.
Stanley!
Me ei plaaninud seda nii, aga õhk on puhas.
Oi ei, me jätsime ukse lahti.
Ta on majas.
Tulge!
Ammu soovitati meil piiratud tiivast mitte lahkuda.
Kui kaua olete seal all olnud?
Üle saja aasta. Te eelkäijad arvasid, et tõmbaksime liialt tähelepanu.
Tõsi ju. Vaadake meid.
Tõepoolest. Ehk peaksime kaaluma…
Linnas on uued šerifid ja me käsime teil välja tulla.
Täidame käsku.
Aitäh. See on meile suur asi.
Kus ta olla võib?
Ta võib ükskõik kus olla. See on tohutu maja.
Kust siis alustame?
Mu vana piraadilaeva peal…
Sa olid piraat?
Issand, sellest ta vaid vatrakski.
Sinuga räägime hiljem.
Igatahes… Kui keegi sõitis jänest, otsisime laeva tekkhaaval läbi.
Esimese asjana peame veenduma, et ta pole juba üle parda hüpanud.
Peame veenduma, et ta pole majast lahkunud.
Ma ei mäleta viimast päikeseloojangut. - Ma ei mõistnud, kui väga neid igatsen.
Olgu, lähme.
See oli viimane.
Esimene samm tehtud. Pole lahtisi uksi ega katkisi aknaid.
Ta on kindlalt meiega majas.
Nii tore.
Teise sammuna peame igast kajutist kõiki võimalikke peidukohti otsima.
See on siis nagu meie peitusemäng isaga,
aga seekord otsime meie.
Ja peitja tahab meile kallale karata.
Aeg on hiline. Otsime eraldi, et korraga rohkem jõuaks.
Lapsed, püsige minuga. Võtame selle poole majast.
Ja eks me võtame siis siiapoole jäävad toad.
Ning mida peaksime tegema, kui selle üliohtliku elaja leiame?
Siis mõtleme 3. sammu välja.
Tuba on tühi. Kõik välja.
Ma pole nii ammu välja saanud, et ei tunne enam midagi ära.
Need moodsad seadeldised meenutavad piinariistu.
See on tühine. Pidanuksid nägema, mis meil laeval oli.
Larry! Jäid terveks?
Mul pole viga. Tule.
Vau. Ta vist läks sinnapoole. - Jah, aidake teed teha.
Tore, minema pääses. Kuhu ta nüüd läks?
Ma vist tean.
Elektrikilp.
Ta ilmselgelt käis siin.
Seda enne hommikut korda ei saa.
Tuleb vist pikk pime öö.
Mulle ei meeldi mõte, et oleme tolle asjaga majas lõksus.
Kutsume loomapüüdjad? Nad eemaldasid Debbie Kwadra pööningult hullu jänese.
See pole valikuvõimalus.
Peame väga hoolikalt valima, kellele asjast rääkida.
Tõepoolest. Peate ettevaatlikud olema.
Paljud nurjatud oleksid väga huvitatud piiratud tiiva sisust.
Kuidas Kihvad kinni püüame? - „Kihvad“? Panid talle nime?
Muidugi, kõigele panen.
On ju nii, Lambi?
Äkki saame teha mingi võrgu või puuri, millesse teda meelitada?
Kahjuks neetud paavianipea lõkse ei müüda.
Sellega sain idee.
Stanley, Larry, tulge minuga.
Oot, aga meie?
Ei mingil juhul! Tolle asjaga on liiga ohtlik.
Ole nüüd.
Siin olete kaitstud. Barrikeerige me järel sissepääsud.
Saab tehtud.
Otsige vana valget koerapuuri, musta sangaga.
Mida sa neist kolmest arvad?
Mulle meeldivad. Südikad.
Jah. Nendes on midagi teistsugust.
Alex, sa ei viska iial midagi ära.
Palun ära ole surnud.
Leidsin!
Kuidas praegu toidule mõtled? - Me pole hommikust saati söönud.
Hommikusöök oli justkui saja aasta eest. Me elu on vahepeal täielikult muutnud.
Kõigepealt muutus isa kujuks ja siis ärkas teine kuju ellu.
Seos peab olema. Eks?
Mu aju valutab nii väga, et ma ei teagi enam.
Ma juba igatsen isa.
Mina ka.
Näeme ju teda uuesti?
Leiame mingi viisi tema tagasi toomiseks.
Loodetavasti.
Oletan, et needus tapnuks ta, kui seda tahtnuks.
Kiviks muutmine jätab pigem karistuse mulje.
Sinu arust on ta siis elus?
Teist versiooni ei taha ma kaaludagi.
Tundub, et ta on mingisuguses vanglas. - Mõnes mõttes.
Siis peame ta vabastama. Aga kuidas?
Ma pole kindel, aga olen mõelnud asjale, mida isa sõnumis mainis.
Et peame esemetega tehtu heastama.
Ei tea, mida ta silmas pidas.
Jah. Kuidas vihasele paavianipeale midagi heastada?
Lapsed, laske meid sisse!
Kena jakk, ema.
Aitäh.
Saime kinnipüüdmiseks puuri. Nüüd peame ta sellesse meelitama.
Sööta vajame.
Kas talle krõpsud maitsevad?
Kes teab, mis kehatule pärdikupeale maitseb.
Kust üldse sellise asja kohta uurida?
Ma tean sobivat paika.
Tore, et ta siia voolu jättis.
Ehk on neist abi. Cornelius Vanderhouveni ekspeditsioonipäevikud.
Nende märkmete ja kritselduste virvarris on infot iga artefakti kohta siin.
„Pronksist kaelakee, Siiam, 1887.
Inuittide morsanikerdis, Alaska, 1879.“
Need pole kronoloogilises järjestuseski. Nagu valis lehti suvaliselt.
Vanderhouvenite korrastamisvõime on alati puudulik olnud.
Üritame Larryga aastaid kõike kataloogida.
Ennem õnnestub meil taifuuni ajal meduusidega žongleerida.
Uskuge mind, olen üritanud.
Hakkame pihta. Lugeda on palju.
Raamatud…
Jah, raamatud.
Vastus on neis ja leiame selle tiimina töötades.
Ma naasen üles, hoian kihvanäo jaoks silma lahti.
Ma vajan pausi.
Kao mu isa pealt, loll taim!
Kahjuks kasvab see lihtsalt tagasi.
See okkaline taim kasvab kogu häärberis.
Ma tean. Sellest ka nimi Okaskivi häärber.
Aga see ei anna luba mu isa peal kasvada.
Kas see on liivakell?
Jah.
Mis aega see mõõdab?
Noh, ma ei tahtnud teid kohe infoga üle kuhjata,
aga see on teie suguvõsa needuse ajamõõtja.
Tõesti? Kuidas see käib?
Kohe, kui üks pereliige kivistub, pöörab liivakell end ümber
ja järgmise järeltulija jaoks hakkab liiv voolama.
Praegu voolab siis Russi liiv?
Jah. Ning pärast Russi…
Kuidas seda peatada?
Keegi ei tea. Iga Vanderhouven on algusest peale sellele vastust otsinud.
Aga kuigi nemad põrusid, ei ole asi tingimata võimatu.
Heureka! Ma vist leidsin midagi.
Kas näete vanal fotol midagi tuttavat?
See on täpselt nagu Kihvad.
Äkki on ta sealt pärit?
Hei! Tulge parem üles. Midagi toimub.
Mis värk sellega on?
Vana kellade süsteem. Sellega kutsuti teenijaid tubadesse.
Tuleviku värk.
See käivitus muusikatoas.
Seal ta vist ongi. - Aeg lõksu katsetada.
Ja seekord sa meid maha ei jäta. Me oleme tiim.
Olgu.
Me ei otsustanud, mida söödana kasutada.
No mida? Need on maitsvad.
Kullake, tore idee, aga see olend ei pruugi midagi süüa.
Siis hirmutame ta puuri.
Ta pole siin, muidu oleks paanitsenud.
Kus ta siis on? Uks oli kinni ja selle toa kell helises.
Rikkis ehk?
Töötab küll.
Teises toas!
Vaatan millises.
Ta on mängutoas!
Minu märguandel. Kolm, kaks…
Seis, ballisaalis on!
Oot, nüüd on ta puhketoas.
Midagi on mäda.
Alles oli võimlas, nüüd on Pandora toas.
Parem ärgu mu asju puutugu…
Aga need toad on eri korrustel. Võimatu ju.
Või siis…
Kellade süsteem töötab trossidega,
mis jooksevad eri tubadest seinte vahel
ja kogunevad siin köögis.
Paavianipea ei tõmba kellasid tubades,
vaid käivitab neid kuidagi seinte vahel.
Miks ta ei rünnanud? - Järgneme peale!
Vaadake, jalajälg! Või kihvajälg? Kihvajalajälg?
Mis iganes. Sinna läks!
Kui ükski neist loomadest ellu ärkab, lahkun majast jäädavalt.
Ta ei tohi taas põgeneda. Peame ta kohe kätte saama.
Peame siis sinna minema ja ta ise kinni püüdma.
Teeme ära.
Mitte teie. Mina teen seda. - Aga tiim oleme, mäletad?
Ma ütlesin, et liiga ohtlik on.
Ohtlikum on seda üksi teha. Ema, las me aitame.
Ärge muretsege.
Ma saan hakkama.
Tule välja, väikemees!
Teame, et oled siin.
Ema, kombes?
Ema!
Mida teha? - Ei tea.
Mõtle.
Liiga palju mõtlemist, liiga vähe tegusid. Asi veereb allamäge.
Veereb?
Veereb.
Rünnakule!
Hea mõte, poiss! Nutika peaga alistabki vastase.
Mida temaga nüüd teha?
Äkki ta uinub taas, kui teda rahustada?
Ta ei taha rahuneda, vaid vabaneda.
Miks? Kuhu üks paavianpea üldse läheks?
Koju.
Mõelge.
Ta ei rünnanud mind köögis, kuigi võinuks. Ta üritas kogu aja põgeneda.
Kuhu läheksite, kui aastaid vangis olite? - Koju.
Sul võib õigus olla.
Tema ega ühegi teise artefakti koht pole siin. Nad kõik võeti kuskilt mujalt.
Äkki peame ta templisse tagastama?
Võib-olla saame nii needuse ümber pöörata?
Kui needus tekkis, sest Cornelius tegi halba,
siis loogiline lahendus on teha head.
Paistab, et viime ta tagasi Kongosse.
Tõlkinud Silver Pärnpuu