Keistesnės dienos negali būti!
Reikia skubiai jus iš čia išvesti.
Kur išėjimas?
Jis čionai.
Stokit! Ne ten pasukot.
Pirma piktos babuinų galvos, o dabar šiurpios lėlės?
Tikrai nekenčiu apribotojo sparno.
AUKSINĖ BABUINO GALVA
Kodėl jis toks piktas?
Ir kodėl turi tik galvą?
O kas čia blogo turėt tik galvą?
Gal galime jį nuraminti.
Esu skaitęs apie metodus, kaip nuraminti laukinius žvėris.
Tuomet pirmyn.
Pabandysiu. Kas nors nukreipkit jo dėmesį, kad galėčiau prisiartinti.
Gal mums padės kita beždžionė.
Viskas gerai, auksini drauge. Ramiai.
Suveikė.
Stenli!
Ne šito norėjome. Bet kelias laisvas.
O ne. Palikom praviras duris.
Jis name.
Eime!
Mums senokai sakyta niekad neišeit iš apribotojo sparno.
Kiek laiko praleidot apačioje?
Gerokai virš šimto metų.
Jūsų protėviai manė, atkreipsim per daug dėmesio.
Jie neklydo. Pažvelkit į mus.
Taip, logiška. Gal reikėtų pagalvoti…
Valdžia pasikeitė ir mes įsakome jums išlįsti.
Įsakymas yra įsakymas.
Dėkoju jums. Man tai daug reiškia.
Kaip manot, kur jis?
Jis gali būti bet kur. Šis namas milžiniškas.
Tai nuo ko pradėsim?
Senajame mano piratų laive…
Tu buvai piratas?
Dėl Dievo meilės. Neskatink jo.
Mes dar pasikalbėsime.
Žodžiu, kai laive atsirasdavo įsibrovėlis, apieškodavome visą denį.
Pirmiausia reikia įsitikinti, kad jis neiššoko už borto.
Iš esmės, turim įsitikint, kad jis nepabėgo iš namo.
Nepamenu, kada mačiau saulėlydį.
Nežinojau, kaip jo pasiilgau.
Gerai, eime.
Paskutinės.
Gerai, pirmas žingsnis žengtas. Nėra atvirų durų, išdaužtų langų.
Jis tikrai vis dar name su mumis.
Tiesiog nuostabu.
Antras žingsnis - išieškot visas kajutes,
patikrint kiekvieną pakampę, kur galima pasislėpt.
Tai čia kaip mūsų slėpynės su tėčiu.
Tik šįkart ieškome mes.
O tas, kas slepiasi, nori mus sudraskyti.
Jau temsta.
Kad patikrintume daugiau vietų, skaldykim ir valdykim.
Vaikai, jūs su manimi. Patikrinsim šią namo pusę.
O mes, kaip suprantu, patikrinsim šiuos kambarius.
O ką daryti, jei rasim tą nepaprastai pavojingą žvėrį?
Sugalvosim trečią žingsnį.
Šis kambarys tuščias. Išeikim.
Taip seniai nebuvau išėjęs, kad nieko nebeatpažįstu.
Tos modernios keistenybės atrodo kaip kankinimo aparatai.
Vaikų žaidimai.
Būtum matęs, ką turėjome laive.
Lari! Tu sveikas?
Viskas man gerai. Einam.
Spėju, jis pasuko ten.
Padėkit patraukt šituos.
Puikumėlis. Pabėgo. Kur jis nubildėjo?
Regis, žinau.
Elektros skydas.
Akivaizdu, kad pro čia praėjo.
Niekaip nesutaisysime iki ryto.
Regis, bus ilga, tamsi naktis.
Man labai nepatinka,
kad įstrigom name kartu su tuo padaru.
Gal iškviest gyvūnų gaudytojus?
Jie sugavo pasiutusią voverę Debės Kvadros pastogėje.
Mes tokio pasirinkimo neturim.
Reikia gerai pagalvot, su kuo galim apie tai kalbėt.
Labai teisingai. Turite būti atsargūs.
Daug nedorų tipų rimtai susidomėtų
apribotojo sparno turiniu.
- Tai kaip sugausime Ilčių? - „Ilčių“? Davei jam vardą?
Aš viskam duodu vardus.
Teisingai, Žibi?
Galbūt galėtume sukonstruoti tinklą ar narvą
ir įvilioti tą žvėrį?
Gaila, kad nėra pelėkautų prakeiktoms babuinų galvoms.
Pakišai mintį.
Stenli, Lari, eikite su manimi.
Pala, o kaip mes?
Nė už ką. Per pavojinga, kai čia yra tas padaras.
Ak, baik jau.
Jums čia saugiau. Kai tik išeisim, užbarikaduokite įėjimus.
Kaip pasakysi.
Ieškokite seno šuns narvo. Jis baltas su juoda rankena.
Taigi, ką manai apie tą trijulę?
Man jie patinka. Narsūs.
Taip, jie kažkuo kitokie.
A. VENDERHUVENAS
Aleksai, tu niekad nieko neišmeti.
Prašau, nepalik mūsų.
Radau!
Kaip dabar gali galvot apie maistą?
Po pusryčių nieko nevalgėm.
Pusryčiai, regis, buvo prieš šimtą metų.
Mūsų gyvenimas šįryt visiškai pasikeitė.
Pirma tėtis pavirsta skulptūra, tada sutinkame atgijusią skulptūrą.
Tai turi būti susiję, tiesa?
Galva nuo visko plyšta, nieko nebežinau.
Jau pasiilgau tėčio.
Ir aš.
Mes dar jį pamatysim, tiesa?
Turiu galvoj, rasim būdą, kaip jį susigrąžint.
Tikiuosi.
Jei prakeiksmo tikslas būtų mirtis,
jis ir būtų miręs.
Pavertimas akmeniu panašiau į bausmę.
Tai manai, kad jis vis dar gyvas?
Nė nenoriu pagalvoti apie kitą galimybę.
Atrodo tarsi jis kažkokiame kalėjime.
Panašiai.
Tuomet turime jį išlaisvinti. Bet kaip?
Nežinau.
Bet daug galvojau apie tėčio žinutę.
Kad turim ištaisyt skriaudą su šiais daiktais.
Nenutuokiu, ką jis turėjo omeny.
Ir aš. Ką ištaisysi su pikta babuino galva?
Vaikai, įleiskite mus.
Geras švarkas, mama.
Dėkui.
Turime narvą jam sugauti. Dabar belieka kažkaip jį privilioti.
Mums reikės jauko.
Jis mėgsta saldžiaaštrius traškučius?
Kas žino, ką mėgsta bekūnė beždžionės galva?
Išvis iš kur galėtume gauti tokių žinių?
Žinau tinkamą vietą.
Gerai, kad čia neatjungė elektros.
Gal šitie pravers.
Tai Kornelijaus Venderhuveno ekspedicijų žurnalai.
Kažkur tarp šių užrašų
ir rašliavų yra aprašytas kiekvienas šių namų artefaktas.
„Bronzinis vėrinys. Siamas, 1887 m.
Inuitų išdrožtas jūrų vėplys. Aliaska, 1879 m.“
Surašyti net ne chronologine tvarka. Tarsi jis surinko puslapius atsitiktinai.
Nuo pat pradžių buvo aišku, kad Venderhuvenai
nesugeba rūšiuot medžiagos.
Mudu su Lariu metų metus bandėm viską sudėliot.
Jau lengviau žongliruoti medūzomis siaučiant taifūnui.
Patikėkit, bandžiau.
Imkimės darbo. Teks daug skaityti.
Knygos.
Taip, knygos.
Atsakymas jose ir mes jį rasime kaip komanda.
Aš eisiu viršun
stebėt, ar nepasirodys dantytas snukis.
Man reikia pailsėti.
Nelįsk prie tėčio, kvailas augale.
Žinai, jis, deja, vėl ataugs.
Tas nenuorama erškėtis smaugia visą namą.
Žinau, namas ne šiaip sau vadinamas Erškėčių dvaru.
Tai nereiškia, kad jis gali vyniotis apie mano tėtį.
Ar čia smėlio laikrodis?
Taip.
Kieno laiką jis skaičiuoja?
Nenorėjau suversti jums visos informacijos vienu metu,
bet jis jūsų šeimos prakeiksmo laikininkas.
Tikrai? Ką tai reiškia?
Kai tik vienas šeimos narys virsta akmeniu,
laikrodis apsiverčia
ir smėlis ima byrėti kitam šeimos nariui.
Tad šitas byrantis smėlis skaičiuoja Raso laiką?
Taip, o po Raso…
Kaip jį sustabdyti?
Niekas nežino.
Visi Venderhuvenai tai ir bandė išsiaiškinti.
Tik dėl to, kad dar niekam nepavyko,
nereiškia, kad tai neįmanoma.
Eureka! Regis, kai ką radau.
Pažiūrėkit į šią seną nuotrauką. Atpažįstat ką nors?
Atrodo visai kaip Ilčius.
Gal jis iš ten kilęs.
Ei! Geriau ateikit čia. Kažkas darosi.
Kas darosi tam daiktui?
Tai sena varpelių sistema.
Seniau taip name pasikviesdavo patarnautojus.
Kaip pažangu.
Kažkas paskambino muzikos kambary.
- Tuomet jis ten. - Laikas išbandyti spąstus.
Ir šįkart tu mūsų nepaliksi.
Esame komanda.
Gerai.
Bet taip ir nesugalvojome jauko.
Kas? Jie labai skanūs.
Širdele, vertinu pastangas, bet nesu tikra, ar tas padaras išvis ėda.
Gal įvykime jį išgąsdinę.
Jo čia nėra. Antraip būtų pašėlęs.
Kur kitur jis gali būt?
Durys buvo uždarytos, varpelį paskambino iš čia.
Gal jis nebeveikia?
Veikia.
Skamba kitam kambary.
Patikrinsiu, kuriame.
Žaidimų kambaryje.
Kai parodysiu. Trys. Du…
Stop, banketų salėj.
Palaukit, dabar šeimos kambaryje.
Kažkas čia ne taip.
Nuo sporto salės perėjo prie Pandoros kambario.
Geriau tegul neliečia mano daiktų.
Tie kambariai skirtinguose aukštuose, tai neįmanoma.
Nebent…
Varpelių sistema sujungta virvelėmis,
kurios tęsiasi tarp sienų per įvairius kambarius
ir sueina čia virtuvėje.
Babuino galva netampo varpelių kambariuose,
ji kažkaip kliudo juos tarp sienų.
Kodėl jis mūsų nepuolė?
Paskui tą galvą.
Žiūrėkit, pėdsakas. O gal „iltsakas“? „Ilčių pėdsakas“?
Nesvarbu, nušuoliavo ten.
Jei atgis ir kuris iš šitų gyvūnų,
paliksiu namą ir niekad negrįšiu.
Negalim leist jam darkart pasprukt. Turim jį sugaut. Dabar pat.
Tuomet teks patiems eiti ten ir jį sugauti.
Pirmyn.
Teks ne jums, o man. Aš tai padarysiu.
Bet mes komanda, pameni?
Jau sakiau jums, tai per daug pavojinga.
Bus pavojingiau, jei eisi viena. Mama, leisk padėti.
Nesijaudinkite.
Aš susitvarkysiu.
Nagi, mažyli.
Žinome, kad tu čia.
Mama, tu sveika?
Mama!
- Ką darom? - Nežinau.
Galvok.
Per daug galvojat, per mažai darot. Naudokim galvą ir veikim.
Naudokim galvą?
Galvą.
Puolam!
Puikiai sugalvota, vaike. Taip laimimas kietakakčių mūšis.
Pagavom, o ką dabar su juo darom?
Gal jis vėl užmigs, jei nuraminsime jį.
Jau nebenurims, jis tik nori dingt iš čia.
Kodėl? Kur apskritai keliautų babuino galva?
Namo.
Pagalvok.
Jis galėjo užpult mane virtuvėj, bet neužpuolė.
Jis vis bandė pabėgti.
O kur jūs eitumėt, jei būtumėt tiek metų įkalintos?
Namo.
Gerai mąstai.
Jam čia ne vieta. Nė vienas artefaktas neturėtų čia būti.
Jie visi paimti iš kitur.
Galbūt turime grąžinti jį į jo šventyklą.
Jei tai padarysim, gal panaikinsim prakeiksmą.
Nedorai elgdamasis Kornelijus užtraukė prakeiksmą,
logiška, kad jį būtų galima atšaukti elgiantis dorai.
Regis, grąžinsime jį atgal į Kongą.
Išvertė Kristina Čeidaitė