Godnat, min søde Dira.
Drøm om vidunderlige ting.
Jeg glemte Luna ude på verandaen. Jeg kan ikke sove uden hende.
Har vi glemt vores yndlingsdukke?
Vær ikke bange. Din far redder hende.
Hallo? Ja, fru Vanderhouven.
Jeg hører, at De søger en, der kender området.
Selvfølgelig. Vi mødes ved flyvepladsen.
Farvel.
PAS
Så har jeg pakket og er klar.
Jeg ved ikke, om det er en god idé, at I tager med denne gang.
Jo, det er. Jeg har tandbørste, skateboard og bananer til aberne.
Glem det! Du rejser ikke uden os.
Stol nu på mig. Det er sikrere her.
Vi ved godt, du er en supermor, men selv du kan ikke alene.
Jeg er glad for, at I vil hjælpe,
men jeg slæber jer ikke helt derud til noget, vi ikke aner, hvad er.
I har allerede været udsat for al for stor fare.
Mor, vi er i fare, uanset hvor vi er. Både her og i junglen.
Hvis vi ikke afleverer artefaktet og redder far, er det vores tur.
Ja, vi er en del af det. Og jeg vil ikke blive til sten.
Ved I hvad? I har ret. I må gerne tage med.
Vi er måske nok en underlig, forbandet familie, men dog en familie.
Læg tæppet på.
Hovedtelefoner?
Ifølge min forskning bliver halvaber rolige af dæmpet musik.
I griner måske, men den reagerer på blød jazz.
Det var ikke nemt. I starten ville den ikke have dem på.
Men vi kørte den træt.
Linda skal fodres til tiden. To fluer og en græshoppe.
Du kan være helt rolig.
Vi holder øje med huset og med din øgle, mens I er væk.
Og sørg for, at der ikke sker noget slemt med far.
Jeg holder mit gode øje med ham. Det lover jeg.
Vi kan ikke tage et rutefly med et forbandet bavianhoved.
Hvordan kommer vi så til Congo?
Sig "Margie", sig "Margie", sig "Margie".
Prøver du overhovedet?
Bedre held næste gang, drenge.
Du skylder mig en krumtapaksel. Og du skylder mig en kasse motorolie.
Gamle Rufus er tørstig.
-Margie! -Hej, min ven.
Du snyder stadig drengene?
Den gamle fugl skal jo holdes på vingerne.
Se lige jer to. I skyder i vejret som bønnestager.
Ja, over syv cm, siden du fløj os til Island.
Det bliver varmere denne gang. Er det derfor, I skal til Congo?
Nej, vi skal aflevere et artefakt. Det er en lang historie.
Jeg elsker lange historier.
Vi har mange timers flyvetur, hvor I kan underholde med detaljerne.
Verdens heldigste børn.
Udlandsrejser er virkelig den bedste form for uddannelse.
Hvor er Alex? Skal han ikke med?
Nej, han er... ved at drukne i arbejde.
-Ja. -Så det er bare os tre.
Okay, op med jer.
Så letter fuglen!
Er det ikke utroligt?
Ting, der bliver levende. Hemmelige fløje i huset.
-Far, der bliver til sten. -Det er ikke kun slemt.
Nu kom vi alligevel ud at rejse.
Er det din reaktion? Hvorfor er alting bare sjov for dig?
Fordi jeg er sjov.
Og jeg vil helst ikke tale om det andet.
-Hvad nu, hvis det ikke virker? -Det virker. Det skal det.
Vi mister ikke far.
På 100 år har ingen andre kunnet ophæve den forbandelse.
Sandt nok. Men ingen andre er os.
Er du ikke bange?
Selvfølgelig, men vi er nødt til at hjælpe mor.
Far forsøgte alene, og se, hvad der skete.
Det vil kun lykkes for os som en familie.
Mine herskaber og klædeskaber, snart lander vi i landsbyen Tungada.
I tilfælde af en hård landing
bedes I bøje jer fremover og kysse jeres mås farvel.
-Mwenda? -Ja. I må være Vanderhouven-familien.
Jeg har læst din artikel om egnens historie.
Fascinerende og grundigt researchet.
Tak. Mine forfædre har boet i Tungada i flere tusind år.
Hvad kan jeg hjælpe dig med?
Det er lidt mærkeligt.
Så er I havnet det rette sted, for her er også sket mærkelige ting.
-Hvad er der sket? -Kom. Vi kan tale i bilen.
Jeg bliver her og sørger for, at Gamle Rufus virker, som han skal.
Hov.
Hvor er her smukt.
Hvad skal alle de lastbiler? Er folk ved at flytte?
Desværre, ja.
Mange træffer det smertelige valg at forlade deres fødeland.
De tror, det er nødvendigt for at beskytte sig.
Beskytte mod hvad?
Vi har alvorlige problemer med vores bavianer,
og hvis det ikke snart stopper, må vi alle sammen flytte.
Det smerter mig at tænke på, at hele landsbyen kan blive forladt.
Hvilket problem kan være så frygteligt, at folk ligefrem flytter?
Vi bliver overrendt. De har altid plaget os,
men deres adfærd er blevet meget aggressiv.
Siden hvornår? Den seneste uge?
Ja, det begyndte for fire dage siden.
Da Hugtand vågnede. Det kan ikke være tilfældigt.
Og hvad mener du helt præcist med "aggressiv"?
De stjæler... Hvordan skal jeg sige det?
-Vores hoveder. -Hvad?
Mannequin-hoveder fra butikkerne.
Hovedet af vores elskede restaurantmaskot.
Selv min datters dukkes hoved.
De stjæler alle de hoveder, de kan finde.
Vi frygter, at de snart vil forsøge at tage vores.
-Det er bestemt ikke typisk bavianadfærd. -Nej.
De opfører sig, som om de er i en form for trance.
Hænger det sammen med baviantemplet?
Hvad er det egentlig, jeg skal hjælpe jer med?
Vi kommer for at aflevere noget, der er blevet stjålet.
Det skal hen i templet. Ved du, hvor det er?
Vi taler ikke om baviantemplet. Stedet er forbandet.
Forbandet? Det er vi vant til.
Vi beder dig, Mwenda. Hvad kan du fortælle os?
Templet har ikke altid været forbandet.
Dengang menneskene tog bavianernes land, gik aberne til angreb som hævn.
Vores forfædre byggede templet som en forsoningsgave mellem arterne.
Der blev skabt harmoni i flere hundrede år.
Templet blev hyldet vidt omkring.
Men for hundrede år siden blev det plyndret.
-Og freden... -Vi ved, hvem der stod bag plyndringen.
Cornelius var en slem fyr.
Det har altid simret under overfladen, men nu har de forandret sig.
Og krisen er nok til, at alting koger over.
Jeg tror, vi kan løse bavianproblemet og redde landsbyen. Men du må hjælpe os.
Godt.
For min datters og landsbyens sikkerhed vil jeg føre jer til templet.
Jeg troede aldrig, jeg ville opleve at få et af de hellige artefakter tilbage.
Vi er så vant til at få vores historie stjålet.
-Måske starter vi en ny trend. -Det må vi håbe.
Wow, Sphodromantis congica!
Den findes kun i denne del af Afrika. Far ville elske det her.
Kom nu, insektdreng. Det har vi ikke tid til.
Den er knælernes hellige gral.
En giftig hugorm. Ét bid kan dræbe.
Russ, koncentrer dig.
Hørte du det?
Undskyld. Jeg er sulten. Jeg gemmer min sidste banan til...
Nej, hør.
Bavianerne. Gem jer!
Jeg sikrer mig, at de er væk. I bliver her i skjul.
Jeg kan ikke se dem.
Jeg tror, kysten er...
Nej!
Nej! Stop!
Hvorfor stopper du mig? Vi må redde ham.
Ja, men vi kan ikke hjælpe ham, hvis de også fanger os.
Mor har ret. De er for mange. Vi må være kloge.
De er nok på vej mod templet. Vi følger dem.
Der. Ligesom på fotografiet.
Hjælp!
Hjælp! Hjælp! Slip mig!
-Hvordan kommer vi ind? -Med samme nøgle som dem.
Skal vi bare lukke hovedet ud her?
Nej. Det føles ikke rigtigt. Vi beholder det, til vi finder Mwenda.
Hvor skal vi gå hen?
-"Fra dyrets bug." -Hvad?
Hvis det var templets mund...
...må det her være spiserøret. Det betyder, at vi skal ned i...
Dyrets bug.
Ned i maven? Klamt.
Pas på fælder.
De er vist udløst alle sammen. Formentlig da Hugtand blev taget.
Ikke dem alle sammen. Se jer for.
Sluk lampen.
Det var tæt på.
Hvilken vej?
Det er den vej. Til højre.
Wow, hvordan ved du det?
Der ligger en masse frisk abebæ.
Supervidenskabeligt.
Videnskaben går meget op i bæ.
De kommer tilbage. Gem jer i venstre tunnel.
Ups.
-Seriøst, Pandora? -Løb!
-Jeg kan ikke høre dem. -Jeg tror, vi slap væk.
Velkommen til Congo Klovneburger!
Er I klar til at bestille? Bestille...
Bestille...
Okay, måske slap vi ikke væk.
Nej, men jeg tror, vi har fundet dyrets bug.
Det er løgn. Det er jo Hugtands krop.
Bavianerne ville finde et nyt hoved.
Nu ved vi, hvem der styrer dem.
-Vent, vi vil bare hjælpe. -Han tror, vi vil stjæle resten af ham.
Der må være en udvej.
Jeg ved, hvad vi gør.
Mor, jeg kan godt.
Okay.
Må jeg så godt skateboarde inde i huset?
Stadig nej, men det var fantastisk.
-Hallo! -Mwenda?
Hallo?
Hjælp!
-Fik I dem standset? -Ja, takket være Pandora.
Det er pragtfuldt.
Kan I hjælpe mig op herfra?
Tusind tak. Med det, vi gjorde i templet, bliver freden genoprettet.
-Landsbyen og min datter er i sikkerhed. -Vi er glade for, vi fik det løst.
Hvis I får brug for min hjælp igen,
og mit hoved ikke skal stjæles, ved I, hvor I finder mig.
Efter alt det her ved jeg, at I to sagtens kan passe på jer selv.
Ja, men du er bedre til det.
Mange års erfaring. Og lad os så komme hjem.
Alle om bord!
Løberen flyttes diagonalt, aldrig til siden. Er det forstået?
Måske skulle vi være begyndt med dam?
-Far! -I er tilbage! Hyld de sejrende helte.
Virkede det? Befriede vi far?
-Det virkede ikke. -Det mislykkedes.
Nej da.
I gjorde det rigtige med vores gyldne ven, ligesom jeres far ønskede.
Det hævede ikke forbandelsen. Han kom ikke tilbage.
Nej, ikke endnu. Jeg tror, det bliver lidt mere indviklet.
Kan I se noget anderledes ved timeglasset?
Det vender omvendt af før.
Og sandet løber opad?
Det begyndte i går, efter at I afleverede artefaktet.
-Så det løber ikke mere for Russ... -Og det løber tilbage for far.
-Hvis vi fylder timeglasset... -Kan vi få far tilbage.
I havde ret. Vi må aflevere alting, hvor det hører til.
Det er ikke kun én genstand.
Det er dem alle sammen.
Så lad os komme i gang. Vi har meget at lave.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve