לילה טוב, דירה יקרה שלי.
תחלמי על דברים נפלאים.
שכחתי את לונה במרפסת הקדמית.
אני לא יכולה לישון בלעדיה.
איך יכולנו לשכוח את הבובה האהובה עלינו?
אל חשש. אבא שלך יציל אותה.
הלו?
כן, גברת ונדרהובן.
אמרו לי שאת מחפשת מישהו שמכיר את האזור.
ודאי. אפגוש אותך במסלול הנחיתה.
להתראות.
- המשפחה המקוללת -
- מקדש הבבונים -
- דרכון -
סיימתי לארוז. אני מוכנה.
אני לא בטוחה שזה רעיון טוב
שתצטרפו. לא הפעם.
בטח שכן.
יש לי מברשת שיניים, הסקטבורד שלי וכמה בננות לקופים.
אין מצב! את לא נוסעת בלעדינו.
ילדים, תאמינו לי, תהיו בטוחים יותר כאן.
אנחנו יודעים שאת סופר-אימא והכול, אבל אפילו את לא יכולה לעשות הכול לבד.
אני מודה לכם שאתם רוצים לעזור,
אבל לא אגרור אתכם לצד השני של העולם
בלי לדעת לתוך מה.
כבר הייתם בסכנה חמורה מדי.
אימא, אנחנו בסכנה בכל מקום שנהיה בו,
כאן או בג'ונגל.
אם לא נעשה את המעשה הנכון לפריט הזה ונציל את אבא,
אנחנו הבאים בתור, זוכרת?
כן, אנחנו חלק מזה ואני ממש לא רוצה להפוך לאבן.
אתם יודעים מה? אתם צודקים, מן הסתם.
אתם יכולים לבוא.
אנחנו אמנם משפחה מוזרה ומקוללת, אבל משפחה בכל זאת.
אל תרימי את השמיכה.
אוזניות?
במחקר שערכתי
גיליתי שמוזיקה מרגיעה פרימטים מסוימים.
אולי תצחקי, אבל נראה שהוא מחבב מאוד ג'ז חלקלק.
זה לא היה קל.
בהתחלה הוא לא רצה ללבוש אותם.
אבל התשנו אותו.
זכרו להאכיל את לינדה בזמן. שני זבובים וצרצר אחד.
אל תדאגי.
נפקח עין על הבית ועל הלטאה שלך כשלא תהיו כאן.
ושימו לב שלא קורה משהו רע לאבא בבקשה.
אפקח את העין הטובה שלי עליו. אני מבטיח לכם.
אנחנו לא יכולים לטוס בטיסה מסחרית עם ראש מקולל של בבון.
אז איך נגיע לקונגו?
בבקשה תגידי "מרג'י".
אתה מנסה בכלל?
בהצלחה בפעם הבאה, חברים.
אתה חייב לי גל ארכובה.
ואתה חייב לי ארגז שמן מנוע.
רופוס הזקן צמא.
מרג'י! -היי, ילדנות!
אני רואה שאת עדיין עובדת על הבחורים.
אני חייבת דרך כלשהי לשמור את הציפור הזקנה באוויר.
וואו, תראו את שניכם. אתם צומחים כמו גבעולים.
גבהתי ב-7.5 ס"מ מאז שהטסת אותנו לאיסלנד.
הפעם יהיה חמים הרבה יותר.
זו הסיבה שאתם טסים לקונגו?
לא, אנחנו מחזירים חפץ עתיק. זה סיפור ארוך.
אני מתה על סיפורים ארוכים.
מצפה לנו טיסה של שעות ותוכלו לספר לי את כל הפרטים.
הילדים בני המזל ביותר בעולם.
נסיעות בעולם הן באמת ההשכלה הטובה ביותר.
אז איפה אלכס? הוא לא בא?
לא, הוא… עמוס בעבודה.
בכל אופן, רק שלושתנו טסים.
בסדר, היכנסו.
בואו נרים את הציפור הזו לאוויר.
היית מאמינה?
דברים קמים לתחייה?
אגפים סודיים בתוך הביתה?
אבא הפך לאבן?
טוב, יש גם חדשות טובות.
נראה שזכינו בטיול קיץ בכל זאת.
זו התגובה שלך? למה כל דבר הוא בדיחה בעינייך?
כי אני מצחיקה.
וכי אני מעדיפה לא לדבר על הדברים האחרים.
מה אם זה לא יעבוד? -אל תגיד את זה. זה יעבוד.
זה חייב לעבוד.
לא נאבד את אבא.
עברו 100 שנים
ואף אחד לא הצליח למצוא דרך לשים קץ לקללה הזו.
נכון, אבל האחרים לא היו אנחנו.
את לא מפחדת?
ברור שאני מפחדת, אבל אנחנו חייבים לעזור לאימא.
אבא ניסה לעשות את זה לבד, ותראה מה קרה לו.
הדרך היחידה שנצליח היא כמשפחה.
גבירותיי וחיידקיי, בקרוב ננחת בכפר טונגאדה.
במקרה שהנחיתה תהיה קשה,
הכניסו את הראש בין הברכיים והיפרדו מהטוסיק שלכם.
מוונדה?
כן. אתם ודאי משפחת ונדרהובן.
קראתי את המאמר שלך על ההיסטוריה של האזור.
הוא היה מרתק וערכת מחקר נרחב ביותר.
תודה.
אבותיי גרו בטונגאדה במשך אלפי שנים.
עכשיו, במה אוכל לעזור לכם?
זה מוזר קצת.
אז באתם למקום הנכון
כי גם כאן קרו דברים מוזרים.
מה למשל?
בואו. נדבר תוך כדי נהיגה.
ואני אהיה כאן ואוודא שרופוס הזקן פעיל.
יפהפה כאן.
למה יש משאיות רבות כל כך?
אנשים עוזבים את המקום?
לצערי, כן.
רבים מקבלים את ההחלטה המצערת לעזוב את ארץ אבותינו.
אבל הם מאמינים שזה הכרחי למען ביטחונם.
ביטחון מפני מה?
יש לנו בעיות חמורות עם הבבונים באזור,
ואם זה לא יסתיים בקרוב, כולנו נצטרך לבחור כך.
אני מצטער מאוד כשאני חושב על כך שהכפר שלנו יינטש.
איזה בעיות יכולות להיות איומות עד כדי כך שיובילו לזה?
הם פולשים לנו לכפר. הם תמיד היו מטרד,
אבל לאחרונה הם נעשו תוקפניים מאוד.
כמה לאחרונה? בשבוע האחרון?
כן, זה התחיל לפני ארבעה ימים.
אז ניבים התעורר. לא ייתכן שזה צירוף מקרים.
ולמה בדיוק אתה מתכוון כשאתה אומר "תוקפניים"?
הם גונבים… איך אוכל לנסח זאת?
את הראשים שלנו.
מה?
ראשי בובות מהחנויות שלנו.
הראש של הקמע האהוב במסעדה שלנו.
אפילו את הראש של הבובה של הבת שלי.
הם גונבים ראשים בכל מקום שהם מוצאים אותם.
אנחנו חוששים שבקרוב הם ינסו לגנוב את הראשים שלנו.
זו בהחלט לא התנהגות טיפוסית של בבונים.
אכן.
הם מתנהגים כאילו הם בטרנס כלשהו.
אתה חושב שזה קשור למקדש הבבונים?
במה בדיוק אתם זקוקים לעזרתי?
באנו להחזיר דבר שנגנב.
אנחנו חייבים להחזיר את זה למקדש. אתה יודע איפה הוא?
אנחנו לא מדברים על מקדש הבבון.
זה מקום מקולל.
מקולל? אנחנו רגילים לזה.
בבקשה, מוונדה, מה אתה יכול להגיד לנו?
המקדש לא היה מקולל תמיד.
האגדה מספרת שלפני שנים רבות פלשו
לשטח של הבבונים והם הגיבו בהתפרצות.
אבותינו בנו את המקדש
כמנחת שלום בין המינים.
הרמוניה שררה במשך מאות שנים.
בכל האזור העריכו את המקדש.
אבל אז, בסוף המאה שעברה, הוא נשדד.
והפסקת הנשק… -אני חושב שאנחנו יודעים מי שדד.
קורנליוס היה בחור רע. -נפגעה לתמיד.
תמיד היה חוסר נחת מתחת לפני השטח,
אבל לאחרונה הם השתנו.
והמשבר הנוכחי מספיק כדי להוציא את המצב משליטה.
אני חושבת שאנחנו נפתור את בעיית הבבונים ונציל את הכפר שלך,
אבל אנחנו זקוקים לעזרתך.
בסדר גמור.
למען ביטחונם של בתי ושל הכפר,
אקח אתכם למקדש.
לא חשבתי שאזכה לראות
את אחד הפריטים הקדושים שלנו מוחזר אלינו.
כמעט התרגלנו לכך שההיסטוריה שלנו נגזלה מאיתנו.
אולי נשיק טרנד.
אפשר רק לקוות.
וואו! ספורדומנטיס קונגיקה!
הוא קיים רק באזור הזה באפריקה.
אבא היה מת על זה.
בוא כבר, ילד חרקים. אין לנו זמן לזה.
אבל זה הגביע הקדוש של עולם גמלי השלמה.
זה צפע שיחים. הכשה אחת מספיק כדי להרוג.
ראס, תתמקד.
שמעתם את זה?
אני מצטערת. אני רעבה. אני שומרת את הבננה האחרונה שלי ל…
לא, תקשיבו.
הבבונים. מהר, התחבאו.
אבדוק ואוודא שהם עברו.
אל תצאו מהמסתור.
אני כבר לא רואה אותם.
אני חושב שהשטח…
לא!
לא. עצרו.
למה עצרת אותי? היינו צריכים להציל אותו.
אנחנו נציל אותו, אבל לא נוכל לעזור לו אם יתפסו גם אותנו.
אימא צודקת. אנחנו מעטים מהם. עלינו לנהוג בתבונה.
הם ודאי בדרך למקדש. בואו נלך בעקבותיהם.
זה המקדש. הוא נראה בדיוק כמו בתמונה.
הצילו!
הצילו! עזבו אותי!
איך ניכנס?
נשתמש באותו המפתח שהם השתמשו בו.
אז פשוט נשחרר את הראש כאן?
לא. זה לא נראה לי נכון.
חוץ מזה, נחזיק אותו אצלנו עד שנמצא את מוונדה.
אז לאן כדאי שנלך?
"מבטן החיה".
אם זה היה הפה של המקדש…
אז זה בטח הוושט שלו וזה אומר שעלינו לרדת אל…
בטן החיה.
הקיבה שלו? דוחה.
היזהרו ממלכודות.
נראה שכולן כבר הופעלו,
כנראה כשניבים נלקח.
לא כולן. תיזהרו.
כבו את האורות.
זה היה קרוב.
לאן נפנה?
לכיוון הזה, ימינה.
וואו. איך אתה יודע את זה?
יש שם ערמה של קקי טרי של קופים.
מדעי ביותר.
תופתעי לגלות כמה עוסקים בקקי במדע.
הם בדרך חזרה. מהר, התחבאו במנהרה השמאלית.
אופס.
באמת, פנדורה?
רוצו!
אני כבר לא שומעת אותם. -אני חושבת שהצלחנו לברוח.
ברוכים הבאים להמבורגר הליצן של קונגו.
מה תרצו להזמין? להזמין.
להזמין.
בסדר, אולי לא הצלחנו לברוח.
לא, אבל… אני חושב שמצאנו את בטן החיה.
אין מצב.
זה הגוף של ניבים.
הבבונים בטח ניסו למצוא ראש חלופי.
גילינו מי שולט בהם.
רגע, לא. אנחנו מנסים לעזור.
הוא בטח חושב שבאנו לגנוב את שאר הגוף שלו.
חייב להיות מוצא מזה.
אני יודעת מה לעשות.
אימא, אני אטפל בזה.
בסדר.
עכשיו מותר לי לגלוש בסקטבורד בתוך הבית?
עדיין לא, אבל זה היה מדהים.
היי!
מוונדה?
הלו!
הצילו!
עצרתם אותם?
כן. אתה יכול להודות על זה לפנדורה.
זה נפלא.
עכשיו, אתם חושבים שתוכלו לעזור לי לצאת מכאן?
תודה רבה.
בזכות מה שעשינו במקדש, השלום יחזור.
הכפר והבת שלי יהיו בטוחים שוב.
אני שמח שעזרנו לתקן את המצב.
אם תצטרכו את עזרתי שוב,
עזרה שלא כוללת גניבה של הראש שלי,
אתם יודעים איפה למצוא אותי.
אחרי כל זה
אני קולטת שאתם באמת יודעים לדאוג לעצמכם.
כן, אבל את עדיין הרבה יותר טובה בזה.
שנים של ניסיון.
עכשיו בואו נלך הביתה.
כולם לעלות!
הרץ זז באלכסון, אף פעם לא הצידה. הבנת?
אולי היינו צריכים להתחיל בדמקה.
אבא! -חזרתם.
הידד לגיבורים הכובשים!
זה עבד? שחררנו את אבא?
זה לא עבד. -כשלנו.
לא כשלתם.
הצלחתם לעשות את המעשה הנכון למען החבר המוזהב שלנו,
בדיוק כפי שאביכם ביקש מכם.
אבל זה לא ביטל את הקללה, זה לא החזיר אותו.
לא, עוד לא.
אני חושב שזה יהיה מורכב קצת יותר.
שמתם לב שהשתנה משהו בשעון החול?
הוא התהפך מהמצב הקודם.
והחול נופל כלפי מעלה?
זה התחיל רק אתמול, אחרי שהשבתם את הפריט למקום.
אז הוא הפסיק ליפול בשביל ראס…
והתחיל לעלות חזרה למעלה בשביל אבא.
אז אם נמלא את שעון החול…
נקבל את אבא חזרה.
אתם צודקים.
עלינו להחזיר את הדברים האלה למקום שאליו הם שייכים.
אבל אנחנו לא צריכים לעשות את המעשה הנכון רק לאחד מהם.
אלא לכולם.
אז בואו נתחיל. מצפה לנו עבודה רבה.
- מוזיאון פקסטון -
תרגום: אסף ראביד