Saldžių sapnų, miela Dira.
Sapnuok nuostabias pasakas.
Palikau Luną prieangyje.
Negaliu be jos miegot.
Kaip galima pamiršt mėgstamiausią lėlę?
Nebijok. Tavo tėvas atskuba jai į pagalbą.
Alio?
Taip, ponia Venderhuven,
girdėjau, ieškote žmogaus, pažįstančio vietovę.
Žinoma. Pasitiksiu nusileidimo aikštelėje.
Iki greito.
BABUINŲ ŠVENTYKLA
PASAS
Viską susidėjau. Galima keliaut.
Nemanau, kad gera mintis ir jums keliauti.
Tik ne šįkart.
Aišku, kad gera.
Turiu šepetėlį, riedlentę ir krūvą bananų toms beždžionėms.
Nė už ką! Be mūsų niekur neskrisi.
Vaikai, patikėkit, jums čia saugiau.
Tu kieta mama, bet net ir tu negali to daryt viena.
Vertinu, kad norite padėti,
bet nesitempsiu jūsų į kitą pasaulio kraštą,
kur nežinia, kas laukia.
Jau ir taip susidūrėte su per dideliu pavojumi.
Mama, pavojus mums gresia bet kur:
ir čia, ir džiunglėse.
Jei neatitaisysim žalos su artefaktu, neišgelbėsim tėčio,
ateis mūsų eilė, nepamiršai?
Esame to dalis. O aš tikrai nenoriu virsti akmeniu.
Žinot ką? Turbūt jūs teisūs.
Galit keliaut kartu.
Gal mūsų šeima keista ir prakeikta, bet vis tiek šeima.
Palik apklotą.
Ausinės?
Pasidomėjęs sužinojau,
kad pusbeždžiones ramina švelni muzika.
Gal juoksies, bet jis labai gerai reaguoja į ramų džiazą.
Lengva nebuvo.
Iš pradžių labai priešinos ausinėms.
Bet mes jį įveikėm.
Duok Lindai ėst laiku. Dvi muses, vieną svirplį.
Dėl nieko nesirūpink.
Prižiūrėsim namą ir tavo driežą, kol būsite išvykę.
Ir pažiūrėkit, kad tėčiui nenutiktų nieko blogo.
Nenuleisiu nuo jo gerosios akies. Garbės žodis.
Negalim skrist keleiviniu lėktuvu su prakeikta babuino galva.
Tai kaip nusigausime iki Kongo?
Sakyk, kad su Mardže.
Ar bent stengies?
Sėkmės kitąkart, vyručiai.
Tu skolingas alkūninį veleną.
O tu - kanistrą variklinės alyvos.
Senis Rufusas ištroškęs.
- Mardže! - Labas, vaike!
Kaip matau, vis dar lupi vyrukus.
Kažkaip turiu išlaikyt savo nusenusį paukštį.
Tik pažiūrėkit į save, augat kaip pupos.
Po skrydžio Islandiją paaugau 8 cm.
Dabartinė vietelė bus žymiai šiltesnė.
Dėl to rinkotės Kongą?
Ne, mes grąžiname artefaktą. Tai ilga istorija.
Dievinu ilgas istorijas.
Skrisim ne vieną ir ne dvi valandas, tad pasakokit su visomis smulkmenomis.
Šiems vaikams be galo nuskilo.
Niekas taip neišprusina kaip tarptautinės kelionės.
Tai kur Aleksas? Jis neskris?
Ne, jis paskendęs darbuose.
Aha.
Žodžiu, skrisim tik mes trys.
Gerai, šokit į lėktuvą.
Pakelkim šį paukštį į orą.
Ar gali visu tuo patikėti?
Atgyjančiais daiktais?
Slaptais namo sparnais?
Suakmenėjusiu tėčiu?
Na, ne viskas blogai.
Visgi leidomės į tą vasaros išvyką.
Čia tavo atsakymas? Kodėl į viską žiūri kaip į pokštą?
Nes aš šmaikšti.
Ir verčiau nekalbėčiau apie tuos dalykus.
- O jei tai nesuveiks? - Nekalbėk taip. Turi suveikti.
Privalo.
Neprarasime tėčio.
Praėjo šimtas metų
ir niekas neišsiaiškino, kaip nutraukt užkeikimą.
Tiesa, bet niekas nebuvo tokie kaip mes.
Argi tu nebijai?
Aišku, kad bijau, bet turime padėti mamai.
Tėtis bandė susitvarkyt vienas. Matei, kas nutiko.
Mes tai galime įveikti tik kartu kaip šeima.
Ponios ir povai, tuoj leisimės į Tungados kaimą.
Jei leisdamiesi drebėsime,
nuleiskite galvą tarp kelių ir atsisveikinkite su savo minkštąja.
Mvendas?
Tikrai taip. Jūs turbūt Venderhuvenai.
Skaičiau jūsų straipsnį apie vietovės istoriją.
Buvau sužavėta - taip kruopščiai nagrinėjote.
Dėkoju.
Mano protėviai tūkstančius metų gyveno Tungadoje.
Kaipgi galiu jums padėti?
Mūsų prašymas keistokas.
Tuomet esat tinkamoje vietoje,
nes ir čia pastaruoju metu vyksta keistenybės.
Pavyzdžiui?
Eime. Pakalbėsim važiuodami.
O aš liksiu čia ir pasirūpinsiu, kad Senis Rufusas nesugriūtų.
Kaip gražu.
Kur lekia tie sunkvežimiai?
Žmonės palieka vietovę?
Deja, taip.
Daug kas priima skaudų sprendimą palikti protėvių gimtinę.
Bet jie įsitikinę, jog to reikia, kad apsisaugotų.
Nuo ko?
Turime rimtų bėdų su savo babuinų populiacija,
ir jei jos nesibaigs, visi turėsim priimt tokį sprendimą.
Baisu ir pagalvoti, kad visas kaimas gali ištuštėti.
Kokios tos bėdos, kad žmonės imasi tokio sprendimo?
Mes apsupti. Jie visad buvo galvos skausmas,
bet pastaruoju metu ėmė elgtis labai agresyviai.
Kada tiksliai? Gal per paskutinę savaitę?
Taip, prieš keturias dienas.
Tada, kai nubudo Ilčius. Tai negali būt sutapimas.
O ką turite omeny sakydamas „agresyviai“?
Jie vagia… Kaip čia paaiškinus?
Mūsų galvas.
Ką?
Manekenų galvas iš parduotuvių.
Mėgstamo restorano talismano galvą.
Net mano dukters lėlės galvą.
Vagia galvas iš visur, kur tik randa.
Baiminamės, kad greitai imsis mūsų pačių galvų.
Tikrai neįprasta babuinų elgsena.
Išties.
Elgiasi tarsi būtų apimti kokio transo.
Manote, tai susiję su babuinų šventykla?
Kokios būtent mano pagalbos jums reikia?
Mes čia tam, kad grąžintume kai ką, kas buvo pavogta.
Turime nugabenti jį į šventyklą. Žinote, kur ji?
Mes nekalbame apie babuinų šventyklą.
Tai prakeikta vieta.
Prakeikta? Mums tai nieko naujo.
Prašau, Mvendai. Ką galėtumėt mums pasakyt?
Šventykla ne visada buvo prakeikta.
Legenda byloja, kad seniai, kai žmonės įsiveržė
į babuinų žemę, šie protestuodami puolė.
Mūsų protėviai pastatė šią šventyklą
dėl taikos tarp rūšių.
Santarvė gyvavo šimtus metų.
Daugybė tolimų kraštų garbino šią šventyklą.
Bet baigiantis pastarajam šimtmečiui, šventyklą išplėšė.
- Ir paliaubos… - Manau, žinom, kas plėšikas.
- Kornelijus nedorėlis. - …nutrūko amžiams.
Įtampa nuolat tyliai kunkuliavo,
bet neseniai jie persimainė.
Dabartinės krizės pakanka, kad padėtis taptų nebevaldoma.
Manau, mes galim išspręst jūsų babuinų bėdą ir išgelbėt kaimą.
Bet reikės jūsų pagalbos.
Gerai, sutinku.
Nuvesiu jus į šventyklą dėl savo dukros
ir kaimo saugumo.
Nesitikėjau, kad kada išvysiu,
kaip mums kaime grąžinamas šventas artefaktas.
Mes beveik susitaikę, kad dalis istorijos išplėšiama.
Gal kiti paseks mumis.
Galim tik tikėtis.
Sphodromantis congica!
Jie gyvena tik šioje Afrikos teritorijoj.
Tėčiui be galo patiktų.
Einam, vabzdžiažmogi. Neturim tam laiko.
Bet tai maldininkų pasaulio gralis.
Medlaipė angis mirtinai nuodinga.
Rasai, susikaupk.
Girdėjai?
Dovanok. Noriu valgyt. Paskutinį bananą taupau…
Ne, paklausyk.
Babuinai. Slėpkitės.
Patikrinsiu, ar jie tikrai nutolo.
Neišlįskite.
Nebematau jų.
Manau, saugu…
Ne!
Ne. Baikit.
Kodėl sulaikei mane? Reikėjo gelbėt jį.
Išgelbėsim, bet negalėsim jam padėti, jei ir mus pačius sugaus.
Mama teisi. Jų žymiai daugiau. Turim elgtis protingai.
Jie eina į šventyklą. Sekim paskui.
Čia ji. Atrodo taip kaip nuotraukoje.
Padėkit!
Padėkit! Paleiskit mane!
Kaip pateksim vidun?
Panaudoję tokį pat raktą kaip jie.
Tai tiesiog paleidžiam galvą čia?
Ne. Neatrodo, kad taip pridera.
Be to, turėsim ją tol, kol ieškosim Mvendo.
Tai kur turėtume eit?
„Iš žvėries pilvo“.
Jei ten buvo šventyklos nasrai…
tuomet čia turėtų būti stemplė, o tai reiškia, kad turime leistis į…
Į žvėries pilvą.
Į jo skrandį? Šlykštu.
Saugokitės spąstų.
Regis, jie jau nukenksminti.
Turbūt tada, kai pavogė Ilčių.
Ne visi. Žiūrėkit, kur einat.
Išjunkit žibintuvėlius.
Per plauką.
Kur sukam?
Čionai, dešinėn.
Iš kur žinai?
Čia krūva šviežių beždžionių kakučių.
Labai jau moksliška.
Nustebtum sužinojusi apie kakučius ir mokslą.
Grįžta. Slėpkimės kairiajame tunelyje!
Ojoi.
Rimtai, Pandora?
Bėgam!
- Nebegirdžiu jų. - Manau, pasprukom.
Sveiki atvykę į „Kongo klouno mėsaininę“.
Ko užsisakysite? Užsisakysite.
Užsisakysite.
Gerai, gal ir nepasprukom.
Ne, bet manau, kad radom žvėries pilvą.
Negaliu patikėti.
Čia Ilčiaus kūnas.
Babuinai turbūt ieškojo, kuo pakeisti galvą.
Išsiaiškinom, kas juos valdo.
Pala, ne. Mes bandome padėti.
Turbūt galvoja, kad bandom pavogti likusią dalį.
Turi būti kokia nors išeitis.
Žinau, ką daryti.
Mama, aš galiu.
Gerai.
Tai nebūsi prieš, kad namuose važinėčiau riedlente?
Prieš, bet buvo nuostabu.
Mvendas?
Alio!
Padėkit!
Sustabdėt juos?
Taip. Už tai reikia dėkoti Pandorai.
Tai nuostabu.
Gal galėtumėte padėti man išsivaduoti?
Labai jums dėkoju.
Dėl mūsų pastangų šventykloje vėl gyvuos taika.
Mano kaimas ir mano dukra vėl bus saugūs.
Džiaugiamės, kad padėjome.
Jei jums kada prireiks mano pagalbos
ir dėl to neturėsiu netekt galvos,
žinote, kur mane rasti.
Po viso šito supratau,
kad judu išties galite pasirūpinti savimi.
Taip, bet tau tai daug geriau sekas.
Ištisi metai patirties.
O dabar keliaukim namo.
Visi vidun!
Matai, rikis juda įstrižai, nevaikšto į šonus. Pagavai?
Gal reikėjo pradėt nuo šaškių.
- Tėveli! - Sugrįžote.
Šlovė nugalėjusiems didvyriams!
Ar suveikė? Išlaisvinom tėtį?
- Nesuveikė. - Mums nepavyko.
Ne nepavyko.
Sėkmingai ištaisėte mūsų auksinio draugo skriaudą.
Jūsų tėvas to ir prašė.
Bet tai nenutraukė prakeiksmo. Nesugrąžino tėčio.
Kol kas ne.
Manau, tai bus truputį sudėtingiau.
Nieko nepastebėjote smėlio laikrodyje?
Jis apsivertė.
O smėlis byra aukštyn?
Taip pasidarė tik vakar - po to, kai grąžinote artefaktą.
Tad jis liovėsi byrėjęs Rasui…
Ir ėmė atbyrėti tėčiui.
Jei pripildysim laikrodį…
Atgausime tėtį
Buvote teisūs.
Turime grąžinti daiktus ten, kur jų vieta.
Bet skriaudą atitaisyti reikia ne vienam,
o visiems daiktams.
Na, tai atsiraitokim rankoves. Turim daug darbo.
PAKSTONO MUZIEJUS
Išvertė Kristina Čeidaitė