Arlabunakti, mīļā Dira!
Lai tev rādās visjaukākie sapnīši!
Es aizmirsu uz lieveņa Lunu.
Es bez viņas nevaru gulēt.
Kā mēs varējām aizmirst mūsu mīļāko lelli?
Neuztraucies! Tavs tēvs dodas viņu glābt.
Hallo!
Jā, Vanderhūvenas kundze,
man teica, ka jūs meklējat kādu, kas pazīst šo reģionu.
Protams. Tiksimies pie lidlauka.
Visu labu!
PAVIĀNU TEMPLIS
PASE
Viss sakravāts. Gatavi doties ceļā.
Nezinu, vai tā ir laba doma - man ņemt jūs līdzi. Ne šoreiz.
Protams, ir.
Man ir zobu birste, dēlis un banānu ķekars pērtiķiem.
Nekā nebija! Tu bez mums nebrauksi.
Bērni, ticiet man, šeit jums būs drošāk.
Mēs zinām, ka esi supermamma, bet pat tu nevari to paveikt viena.
Es novērtēju, ka jūs abi gribat palīdzēt,
bet es nevilkšu jūs pāri puspasaulei, nezinot, kas tur gaida.
Jūs jau tā bijāt pakļauti pārāk lielām briesmām.
Mamm, mums draud briesmas neatkarīgi no tā, kur esam -
šeit vai džungļos.
Ja nerīkosimies pareizi ar to artefaktu un neizglābsim tēti,
mēs esam nākamie, atceries?
Jā, tas attiecas arī uz mums. Un es tiešām negribu pievērsties akmenī.
Zināt ko? Jums laikam taisnība.
Varat braukt līdzi.
Varbūt esam dīvaina, nolādēta ģimene, taču mēs tomēr esam ģimene.
Turi segu nolaistu!
Austiņas?
Es papētīju un uzzināju, ka zemākos primātus nomierina rāma mūzika.
Vari smieties, bet šķiet, ka viņam tiešām patīk melodisks džezs.
Tas nebija viegli.
Sākumā viņš tiešām negribēja tās uzlikt.
Bet mēs viņu pielauzām.
Neaizmirstiet pabarot Lindu laikā! Divas mušas un viens circenis.
Esiet bez bažu.
Mēs pieskatīsim māju un ķirzaku, kamēr būsiet prom.
Un, lūdzu, parūpējieties, lai ar tēti nenotiek nekas slikts.
Paturēšu viņu acī. Dodu vārdu.
Mēs nevaram lidot komercreisā ar nolādētu paviāna galvu.
Tad kā mēs nokļūsim Kongo?
Lūdzu, saki "Mārdžija"!
Tu vispār centies?
Nākamreiz veiksies labāk, puiši.
Tu man esi parādā kloķvārpstu.
Un tu - kannu motoreļļas.
Vecais Rūfuss ir izslāpis.
-Mārdžij! -Sveika, bērniņ!
Joprojām tin ap pirkstu puišus, kā redzu.
Kaut kā tas vecais putns gaisā jānotur.
Paskat tik! Abi izstiepušies kā maikstes.
Esmu izaudzis par 7,5 cm, kopš tu mūs vedi uz Islandi.
Šoreiz brauksiet uz daudz siltāku vietu.
Vai tāpēc izvēlējāties Kongo?
Nē, mēs gribam atdot kādu artefaktu. Tas ir garš stāsts.
Man patīk gari stāsti.
Lidosim daudzas stundas - varēsiet man izstāstīt visus sīkumus.
Laimīgākie bērni pasaulē.
Starptautiskie ceļojumi tiešām ir vislabākā izglītība.
Bet kur ir Alekss? Viņš nebrauks?
Nē, viņš ir darbā līdz ausīm.
Lai vai kā, esam tikai mēs trīs.
Labi, leciet iekšā!
Pacelsim šo putniņu gaisā!
Vai nav neticami?
Priekšmeti atdzīvojas?
Mājai slepens spārns?
Tētis pārvērties akmenī?
Nu, ne viss ir tik slikti.
Šķiet, ka vasaras ceļojums tomēr notiks.
Tu uz to skaties tā? Kāpēc tev viss ir joks?
Tāpēc, ka esmu jautra.
Un par citām lietām es labprāt nerunātu.
-Ja nu tas nelīdzēs? -Nesaki tā! Līdzēs.
Ir jālīdz.
Mēs nezaudēsim tēti.
Pagājuši simts gadi,
un neviens nav izdomājis, kā to lāstu noņemt.
Tiesa, bet neviens nav tāds kā mēs.
Vai tad tu nebaidies?
Protams, baidos, bet mums jāpalīdz mammai.
Tētis centās to darīt viens, un paskat, kas ar viņu notika.
Mums tas izdosies tikai tad, ja darīsim to visa ģimene kopā.
Dāmas un kuņģi, drīz nolaidīsimies Tungadas ciematā.
Nelīdzenas nosēšanās gadījumā
nolieciet galvu starp ceļiem un atvadieties no šīs pasaules.
Muenda?
Tieši tā. Jūs laikam esat Vanderhūveni.
Izlasīju jūsu rakstu par šī reģiona vēsturi.
Tas bija aizraujošs - esat veicis pamatīgu izpēti.
Paldies.
Mani senči ir dzīvojuši Tungadā jau tūkstošiem gadu.
Tad kā es varu jums palīdzēt?
Lieta ir mazliet dīvaina.
Tad esat atbraukuši uz īsto vietu,
jo arī šeit notiek dīvainas lietas.
Piemēram, kādas?
Nāciet! Varam runāties braucot.
Un es būšu šeit. Gādāšu, lai vecais Rūfuss paliek darba kārtībā.
Cik skaisti!
Kur brauc tās kravas automašīnas? Cilvēki pārceļas citur?
Diemžēl jā.
Daudzi pieņem sāpīgo lēmumu pamest mūsu senču dzimteni.
Bet viņi uzskata, ka tikai tā var sevi pasargāt.
Pasargāt no kā?
Mums ir nopietnas problēmas ar paviānu populāciju,
un, ja tās drīz nebeigsies, šāda izvēle būs jāizdara mums visiem.
Man sažņaudzas sirds, iedomājoties, ka viss ciemats tiks pamests.
Kādas problēmas varētu būt tik briesmīgas, lai būtu jāsper tik radikāli soļi?
Viņi visu pārņem. Viņi vienmēr ir traucējuši,
bet pēdējā laikā viņu uzvedība ir kļuvusi ļoti agresīva.
Kopš kura laika? Piemēram, kopš pēdējās nedēļas?
Jā, tas sākās pirms četrām dienām.
Tieši tad pamodās Ilknis. Tā nevar būt sagadīšanās.
Un kā tieši izpaužas "agresīva uzvedība"?
Viņi zog… Kā lai to pasaka?
Mūsu galvas.
Ko?
Manekenu galvas no veikaliem.
Mūsu iecienītā restorāna talismanu galvas.
Pat manas meitas lelles galvu.
Viņi zog visas galvas, ko vien var atrast.
Mēs baidāmies, ka drīz viņi centīsies dabūt mūsējās.
Tā noteikti nav tipiska paviānu uzvedība.
Patiesi.
Viņi uzvedas tā, it kā būtu kaut kādā transā.
Jūsuprāt, tas ir saistīts ar paviānu templi?
Kāda tieši palīdzība jums vajadzīga?
Mēs esam ieradušies, lai atdotu kaut ko, kas tika nozagts.
Mums tā ir jānogādā templī. Vai zināt, kur tas atrodas?
Mēs paviānu templi nepieminam.
Tā ir nolādēta vieta.
Nolādēta? Pie tā esam pieraduši.
Lūdzu, Muenda. Ko jūs mums varat pastāstīt?
Templis ne vienmēr ir bijis nolādēts.
Leģenda vēsta, ka sensenos laikos, kad cilvēki pārņēma
paviānu apdzīvotās zemes, tie visādi atriebās.
Mūsu tēvu tēvi uzbūvēja templi,
lai panāktu mieru starp sugām.
Saskaņa valdīja simtiem gadu.
Templis bija izslavēts tuvu un tālu.
Bet tad, pagājušā gadsimta mijā, tas tika izlaupīts.
-Un pamiers… -Domāju, ka zinām, kas to izlaupīja.
-Kornēlijs bija sliktais. -…izpostīts.
Neapmierinātība bija jaušama vienmēr,
bet pēdējā laikā viņi ir mainījušies.
Un tagad krīze ir tāda, ka viss draud iziet no rāmjiem.
Domāju, ka mēs varam atrisināt jūsu paviānu problēmu un izglābt ciematu.
Bet jums būs jāpalīdz.
Lai notiek!
Lai pasargātu savu meitu un ciematu,
es jūs aizvedīšu uz templi.
Nebiju domājis, ka piedzīvošu dienu,
kad mums tiks atdots viens no mūsu svētajiem artefaktiem.
Gandrīz jau bijām pieraduši, ka vēsture mums ir atņemta.
Varbūt aizsāksim tendenci.
Cerēsim.
O! Sphodromantis congica!
Tie dzīvo tikai šajā Āfrikas reģionā.
Tētim tas patiktu.
Nāc, kukaiņu pētniek! Mums tam nav laika.
Bet šis ir dievlūdzēju pasaules Svētais Grāls.
Tā ir raupjā krūmodze. Kodiens nogalina.
Ras, koncentrējies!
Dzirdat?
Piedod. Esmu izsalkusi. Un pēdējo banānu es taupu…
Nē, klausies!
Paviāni. Ātri, slēpieties!
Pārbaudīšu, vai tie ir prom.
Palieciet noslēpušies!
Es viņus vairs neredzu.
Domāju, ka gaiss ir…
Nē!
Nē. Apstājieties!
Kāpēc tu mani apturēji? Mums vajadzēja viņu glābt.
Mēs izglābsim, bet nevarēsim palīdzēt, ja viņi noķers arī mūs.
Mammai taisnība. Esam mazākumā. Mums jābūt gudriem.
Viņi noteikti dodas uz templi. Sekosim viņiem!
Tā ir īstā vieta. Izskatās gluži kā fotogrāfijā.
Palīgā!
Palīgā! Laidiet mani!
Kā mēs to dabūsim iekšā?
Izmantosim to pašu atslēgu, ko viņi.
Vai mēs vienkārši atstāsim to galvu šeit?
Nē. Tas nešķiet pareizi.
Turklāt mēs to paturēsim pie sevis, līdz atradīsim Muendu.
Tad kur mums vajadzētu iet?
"No briesmoņa vēdera."
Ja tā bija tempļa mute…
tad šim ir jābūt barības vadam, un tas nozīmē, ka mums pa to jānokāpj…
Briesmoņa vēderā.
Kuņģī? Pretīgi.
Uzmanieties no lamatām!
Izskatās, ka tās visas jau ir nostrādājušas,
iespējams, kad tika paņemts Ilknis.
Visas ne. Skatieties, kur liekat soli.
Izslēdziet lukturus!
Daudz netrūka.
Uz kuru pusi mums jāiet?
Uz to pusi. Pa labi.
O! Kā tu to noteici?
Tur ir čupa svaigu pērtiķu mēslu.
Ļoti zinātniski.
Tu būtu pārsteigta, cik daudz zinātnē tiek pētīti mēsli.
Viņi atgriežas. Ātri, paslēpieties kreisajā tunelī!
Ups!
Nopietni, Pandora?
Bēgam!
-Es viņus vairs nedzirdu. -Domāju, ka aizbēgām.
Laipni lūgti Kongo klaunu burgernīcā!
Vai esat gatavi pasūtīt? Pasūtīt.
Pasūtīt.
Labi, varbūt neaizbēgām.
Nē, bet man šķiet, ka esam atraduši briesmoņa vēderu.
Kaut kas traks.
Tas ir Ilkņa ķermenis.
Paviāni droši vien cenšas atrast galvu, ko likt vietā.
Noskaidrojām, kas pār viņiem valda.
Pagaidiet, nē. Mēs cenšamies palīdzēt.
Viņš droši vien domā, ka grasāmies nozagt arī ķermeni.
Ir jābūt kaut kādai izejai.
Es zinu, kas jādara.
Mamm, es tikšu galā.
Labi.
Vai tagad es drīkstēšu braukāt ar dēli pa māju?
Tomēr nē, bet tas bija vareni.
Ei!
Muenda?
Hei!
Palīgā!
Vai jūs viņus apturējāt?
Jā. Varat par to pateikties Pandorai.
Tas ir brīnišķīgi.
Vai jūs varētu man palīdzēt tik laukā?
Liels paldies.
Pēc tā, ko izdarījām templī, atkal valdīs miers.
Ciemats un mana meita atkal būs drošībā.
Mums prieks, ka varējām līdzēt.
Ja jums kādreiz atkal vajadzēs manu palīdzību
un nebūs paredzēts nozagt manu galvu,
jūs zināt, kur mani meklēt.
Pēc visa piedzīvotā
esmu sapratusi, ka jūs tiešām spējat par sevi parūpēties.
Jā, bet tev tik un tā sanāk daudz labāk.
Daudzu gadu pieredze.
Tagad brauksim mājās!
Visi uz klāja!
Redzi, laidnis iet pa diagonāli, uz sāniem nekad. Saprati?
Varbūt vajadzēja sākt ar dambreti.
-Tēt! -Esat atgriezušies. Sveiki, varoņi!
Vai tas līdzēja? Mēs tēti atbrīvojām?
-Nelīdzēja. -Mums nekas nesanāca.
Sanāca gan.
Jūs labojāt to, kas bija nodarīts mūsu zelta draugam,
tieši kā jūsu tēvs mudināja.
Bet lāstu tas nenoņēma. Tas viņu neatdzīvināja.
Nē, vēl ne.
Domāju, ka tas būs mazliet sarežģītāk.
Vai pamanījāt izmaiņas smilšu pulkstenī?
Tagad tas ir apgriezies otrādi.
Un smiltis krīt uz augšu?
Tas sākās tikai vakar pēc tam, kad bijāt atdevuši artefaktu.
Tātad tas pārstāja skaitīt laiku Rasam…
Un sāka skaitīt atpakaļ tētim.
Tātad, ja smilšu pulksteni piepildītu…
Mēs atgūtu tēti.
Jums bija taisnība.
Mums šīs lietas jānogādā tur, kur tās ir piederīgas.
Bet pareizi jārīkojas ne jau tikai ar vienu lietu.
Bet ar visām.
Nu, tad ķeramies klāt! Mums ir daudz darba.
PAKSTONAS MUZEJS
Tulkojusi Aija Apse