Lahko noč, moja ljuba Dira.
Želim ti čudovite sanje.
Luno sem pozabila na verandi. Ne morem spati brez nje.
Najino najljubšo lutko sva pozabila? Ne boj se, tvoj oče jo gre rešit.
Prosim? Ga. Vanderhouven.
Menda iščete nekoga, ki pozna območje. Seveda. Se dobiva na letališču.
Adijo.
PAVIJANOV TEMPELJ
POTNI LIST
Tako, spakirana sem.
Ne vem, ali je pametno, da tokrat gresta zraven.
Seveda je.
Imam zobno ščetko, rolko in banane za opice.
Ni šans. Ne greš brez naju.
Tu sta varnejša.
Saj si supermami, a tudi ti ne moreš tega sama.
Lepo, da želita pomagati,
a ne bom vaju zvlekla na drugi konec sveta v kdo ve kaj.
Že tako sta izpostavljena nevarnosti.
V nevarnosti sva tu ali v džungli.
Če ne popravimo napake in rešimo očeta, sva naslednja.
Del tega sva. Nočem se spremeniti v kamen.
Prav imata. Lahko gresta zraven.
Sicer smo čudna in prekleta družina, a smo vseeno družina.
Pokrij jo.
Slušalke?
Ugotovil sem, da glasba pomirja primate.
Kar smej se, a nežen džez ji je kar všeč.
Ni bilo lahko. Najprej ni hotela imeti slušalk.
A sva jo utrudila.
Hranita Lindo. Dve muhi in en čriček.
Nikar naj vas ne skrbi. Skrbela bova za hišo in kuščarja.
Prosim, pazita na očeta.
Pozorno ga bom opazoval. Prisežem.
S to glavo ne moremo na navadno letalo.
Kako bomo prišli do Konga?
Prosim, reci Margie. Prosim, reci Margie.
Se sploh trudiš?
Več sreče prihodnjič.
Ti mi dolguješ ročično gred, ti pa kanto motornega olja.
Stari Rufus je žejen.
-Margie! -Hej, mala!
Še vedno slepariš fante.
Stare ptice ne poganja zrak.
Poglej vaju. Rasteta kot konoplja.
-Od Islandije sem zrasel za 7,5 cm. -Tokrat je precej topleje.
Zato greste v Kongo?
Ne. Artefakt bomo vrnili. Dolga zgodba.
Obožujem dolge zgodbe.
Leteli bomo ure in ure. Lahko mi boste povedali vse podrobnosti.
Najsrečnejša otroka na svetu.
Mednarodno potovanje je najboljša izobrazba.
Kje pa je Alex? Ne gre z vami?
Ne. Ogromno dela ima.
Sami trije gremo.
Prav. Vkrcajte se.
Spravimo to ptico v zrak.
Si predstavljaš vse to? Stvari oživijo?
Tajna krila hiše? Okameneli oče?
Ni vse slabo. Vseeno greva na potovanje.
To je tvoj odziv? Zakaj vse obrneš na šalo?
Ker sem duhovita. In ne bi se rada pogovarjala o tistem.
-Kaj če ne bo delovalo? -Ne govori tega. Bo.
Mora. Ne bomo izgubili očeta.
V stotih letih ni nihče ugotovil, kako prekiniti prekletstvo.
-Res, a mi smo drugačni. -Te ni strah?
Seveda me je, a morava pomagati mami.
Ati je delal sam, pa je okamenel.
Uspelo nam bo le, če bomo sodelovali.
Gospe in gospodje, kmalu bomo pristali v vasi Tungada.
Če nas bo zelo premetavalo,
dajte glavo med kolena in se poslovite od sveta.
-Mwenda? -Ja. Vi ste gotovo Vanderhouvni.
Prebrala sem tvoj članek o zgodovini kraja. Fascinanten in dobro raziskan.
Hvala.
Moji predniki že tisočletja živijo tu.
Kako vam lahko pomagam?
-Malce je nenavadno. -Potem ste prav prišli.
-Tu se dogajajo nenavadne stvari. -Kakšne?
-Pridite, med vožnjo bom pojasnil. -Jaz bom skrbela za Starega Rufusa.
Ojej.
Prelepo je.
Zakaj je toliko tovornjakov? Se ljudje selijo?
Na žalost. Številni so se odločili zapustiti domovino prednikov.
Menijo, da bodo le tako varni.
-Pred čim? -Imamo resne težave s pavijani.
Če se stanje kmalu ne umiri, bomo vsi morali proč.
Žalosten sem, ko samo pomislim na prazno vas.
Kaj je lahko tako hudo, da je pripeljalo do tega?
Preveč jih je. Od nekdaj so nadloga, zdaj pa so postali zelo napadalni.
-Mogoče v preteklem tednu? -Ja, začelo se je pred štirimi dnevi.
Takrat se je Čekanka zbudila. To že ni naključje.
Napadalni so? Kaj pa delajo?
Kradejo… Kako naj razložim?
-Naše glave. -Kaj?
Glave lutk v trgovinah.
Glave maskot v restavraciji.
Hčerini lutki so ukradli glavo. Vse možne glave kradejo.
Bojimo se, da se bodo kmalu lotili nas.
-Res nenavadno vedenje. -Tako je.
-Vedejo se, kot bi bili v transu. -Je povezano s pavijanovim templjem?
Pri čem točno potrebujete mojo pomoč?
Prišli smo vrnit nekaj, kar je bilo ukradeno.
Moramo jo vrniti v tempelj. Veste, kje je?
Pavijanovega templja ne omenjamo. Preklet je.
Tega smo vajeni.
Prosim, Mwenda. Kaj nam lahko poveš?
Tempelj ni bil vedno preklet.
Ljudje so davno tega prodrli na ozemlje pavijanov, oni pa so se maščevali.
Naši predniki so zgradili tempelj, da bi med vrstama vladal mir.
Sožitje je trajalo stoletja. Tempelj so častili daleč naokoli.
Ob prelomu prejšnjega stoletja pa so ga izropali.
-Najbrž vemo, kdo je ropal. -Cornelius je bil res hudoben.
Vedno je bilo čutiti nemir, zdaj pa so se stvari spremenile.
Še malo, pa bodo stvari ušle izpod nadzora.
Mislim, da lahko rešimo težavo s pavijani in vašo vas.
-Toda moraš nam pomagati. -Prav.
V dobro hčere in vasi vas bom peljal do templja.
Nisem mislil, da bom dočakal dan, ko bo naš artefakt vrnjen.
Skoraj se navadiš, da ti kradejo zgodovino.
-Morda nam bodo drugi sledili. -Upajmo.
Vau! Sphodromantis congica!
Živi samo v tem delu Afrike. Ati bi bil vzhičen.
Pridi, žuželkar. Nimamo časa za to.
To je sveti gral sveta bogomolk.
Drevesni gad. Zelo je strupen.
Russ, osredotoči se.
Slišiš?
Oprosti, lačna sem. Zadnjo banano hranim za…
Ne. Poslušaj.
Pavijani. Skrijte se.
Pogledal bom, ali so šli. Ostanite skriti.
Ne vidim jih.
Mislim, da…
Ne!
Ne. Nehajte!
Zakaj si me ustavila?
Ne moremo mu pomagati, če tudi nas ujamejo.
Ja, preveč jih je. Bodimo prebrisani.
Gotovo gredo v tempelj. Za njimi.
Tempelj. Tak je kot na fotografiji.
Na pomoč!
Na pomoč! Izpustite me!
-Kako pridemo noter? -Tako kot oni.
-Bi glavo izpustili kar tu? -Ne. Ne zdi se primerno.
-Najprej moramo najti Mwendo. -Kam moramo iti?
"Iz trebuha pošasti."
Če so tisto usta templja…
je to požiralnik, kar pomeni, da se moramo spustiti v…
Trebuh.
Želodec? Ogabno.
Pazita na pasti.
Kaže, da so vse sprožili. Najbrž ko so ukradli Čekanko.
Ne vseh. Previdno stopajta.
Ugasnita svetilki.
Za las.
V katero smer gremo?
Sem, na desno.
-Vau. Kako veš? -Zaradi svežih opičjih kakcev.
Zelo znanstveno.
Iztrebki so pomemben del znanosti.
Vračajo se. Hitro v levi predor!
Ups.
-Res, Pandora? -Tecita!
-Ne slišim jih več. -Mislim, da smo jim ušli.
Dobrodošli v Klovnovskih burgerjih.
Kaj boste naročili?
Naročili.
Mogoče jim nismo ušli.
Ne, smo pa našli trebuh.
Ne me basat.
Čekankino telo.
Pavijani so skušali nadomestiti glavo.
-Vemo, kdo jih nadzoruje. -Ne, pomagati skušamo.
Najbrž misli, da želimo ukrasti še telo.
Mora obstajati izhod.
Že vem.
Mami, v redu bo.
Prav.
Se lahko zdaj rolkam po hiši?
Še vedno ne, a bila si izjemna.
-Hej! -Mwenda?
Je kdo tam? Na pomoč!
-Ste jih ustavili? -Ja. Po Pandorini zaslugi.
Krasno.
Mi lahko pomagate?
Najlepša hvala. Zdaj bo znova zavladal mir.
-Vas in moja hči sta spet varna. -Rade volje smo pomagali.
Če boste še rabili mojo pomoč in mi pri tem ne bodo skušali
ukrasti glave, me poiščite.
Spoznala sem, da res lahko skrbita sama zase.
-Že, a ti si še vedno veliko boljša. -Leta izkušenj.
Zdaj pa pojdimo domov.
Vkrcajte se!
Tekač se premika diagonalno, nikoli vstran. Razumeš?
Morali bi začeti z damo.
-Ati! -Nazaj ste. Slava zmagovitim junakom!
Je uspelo? Smo ga rešili?
-Ni. -Spodletelo nam je.
Ni. Pomagali ste našemu zlatemu prijatelju, kot je želel vaš oče.
-Že, a to ni ustavilo prekletstva. -Ne še.
Mislim, da ne bo šlo tako zlahka.
Ste opazili kaj na peščeni uri?
-Obrnjena je. -In pesek pada gor?
Začel je včeraj, ko ste vrnili artefakt.
-Nehal je padati za Russa… -In se začel vračati za atija.
-Če napolnimo peščeno uro… -Bomo rešili atija!
Prav sta imela. Te predmete moramo vrniti tja, kamor sodijo.
Vse napake moramo popraviti, ne samo ene.
Torej zavihajmo rokave. Veliko dela nas čaka.
PAXTONOV MUZEJ
Prevedla Nena Lubej Artnak