Kom. Tag det.
Vores offergave.
-Far! -Nej, bliv der. Bliv i lyset.
Uanset hvad må du aldrig forlade lyset.
Tag det.
Far!
Her står, at skålen kun virker ved fuldmåne.
Det er i aften.
Vi burde kunne bruge sandsigerskålen til at tale med fars ånd.
Du skal ikke sige ånd. Far er ikke død.
Det siger vi heller ikke, han er, skat,
men vi må have bekræftet, at det, vi gør, virker.
Ja, og hvis vi kan tale med far gennem skålen,
beviser det hypotesen om, at vi kan redde ham.
Hvis der er en chance, må vi prøve. Efter aftensmaden finder vi den skål.
Jeg har godt nok aldrig set den i aktion, men jeg ved, hvor den befinder sig.
-Endnu en sikkerhedsforanstaltning? -Netop.
De fleste døre kan kun åbnes udefra.
Voilà.
Derinde? Der er jo helt mørkt.
Vær ikke bange. Mørket kan rumme overraskelser.
Jeg kan ikke lide overraskelser.
Wow, hvor er det smukt.
Velkommen til celestium.
Alle artefakterne har med det ydre rum at gøre.
Jeg går tit herned for at spille mundharmonika.
Akustikken er overraskende skarp.
-Alex spiller mundharmonika. -Netop. Hvem tror du, jeg har lært det af?
Er det sandsigerskålen?
Fascinerende form.
Okay, hvordan virker den? Hvordan taler vi med far?
Her står, at for at tale med nogen i en anden verden
skal vi fylde skålen med vand.
Den klarer jeg.
-Er I sikre på det? -Jeg læser, hvad der står her.
Okay.
Der skete ikke noget. Hvorfor sker der ikke noget?
Giv mig tid.
Nu skal vi bruge en personlig ejendel fra den, vi vil hidkalde.
-Det her var Alex' nøglering. -Den gav vi ham til fars dag sidste år.
Vi giver ham en ny. Det lover jeg. Smid den i skålen.
Det virker.
-Hvad så nu? -Tja...
Horus, hvad står der i bogen?
Siden har været våd. Jeg kan ikke læse resten.
Okay, nu stopper vi det her. Vi burde have læst det hele først.
-Men der er fuldmåne i aften. -Ja, ellers skal vi vente en hel måned.
Vi er nødt til at...
Hold dig fra mig, hvad du end er.
Kom, den vej.
-Hvad var det? Den kom op af skålen. -Det stod der ikke noget om.
Og derfor burde vi ikke prøve uden alle oplysninger.
Hvis vi ikke taler med far, ved vi ikke, om det virker.
Risikoen virkede rimelig.
Det er okay. Vi fikser det. Vi må bare håbe, døren kan holde den inde.
Stanley! Hvor er Stanley?
Vær søde at åbne døren.
Stanley?
Skynd jer. Væsenet er her stadig.
Vi kan ikke få den op.
Tornebusken er viklet ind i mekanismen.
Vi skal nok få dig ud, Stanley. Hold ud.
Vi må finde noget at skære med.
Nu skal jeg.
Kan du sætte farten lidt op?
Jeg saver, så hurtigt jeg kan. Den tornebusk er genstridig.
Hallo?
Jeg tror, det ækle væsen fra skålen er bange for lys.
Godt. Stil dig i forsvarsposition, og peg lommelygten fremad.
Jeg gør mit bedste.
Tænk, at jeg spærrede ham inde. Jeg er verdens dårligste ven.
Vi ønskede alle, at det virkede. Håb kan sløre folks dømmekraft.
Ja, I har virkelig dummet jer.
Pjat. Jeg dummer mig tit.
Vi er nødt til at få det væsen tilbage i skålen.
Men hvordan? Instrukserne i bogen er næsten ulæselige.
Jeg har en idé.
Flot klaret. Kan du tyde nogen ord?
Noget af det er tværet ud,
men det ser ud, som om måneskin kan få den væk.
Der er en åbning i loftet.
Næsten som en skakt.
Det må være derfor, Cornelius lavede den. Til måneskinnet.
Vi må finde den anden ende af skakten.
Men vi ved ikke, hvordan skålen virker. Vi må finde en, der ved det.
Hvad med museumsdamen? Hun hjalp med Olmec-babyerne.
-Du har ret. Georgia ved det måske. -Godt. Vi ved, hvad vi skal.
I finder ud af skålen. Jeg finder ud af måneskinnet.
Vi er snart tilbage.
Held og lykke.
-Ja, lad være med at dø, brormand. -Du hjælper ikke, Pandora.
-Du kan godt, min dreng. -Nemlig. Jeg kan godt.
Men kan du gøre det hurtigt?
Tusind tak, fordi du blev efter lukketid, Georgia.
En sandsigerskål. Meget interessant.
-Hvad skal I bruge den til? -Bare noget research til Alex' bog.
Ved du noget om dem? Hvordan de virker?
Du mener vel i teorien?
Jeg er sikker på, du ikke tror på magiske skåle.
Så skørt er det da heller ikke.
Selvfølgelig. I teorien.
Nej, desværre. Men jeg kender en, der måske ved det.
Han er specialist i spådomsartefakter.
Neil Peckmin.
Jeg kender ham ikke personligt, kun af omtale.
Rygtet siger, at Neil er en meget ejendommelig fyr.
Han forlader aldrig sit hus.
Javel. Tak for det, Georgia.
Larry, er du der stadig?
Bæstet virker meget besat af mig!
Jeg er her. Jeg saver stadig.
Sig noget mere. Stilheden er yderst foruroligende.
Jeg ved, hvad du mangler.
Larry? Er du der?
Det er det modsatte af det, jeg bad om.
Værsgo. Den ordner alt.
-Du hader jo lyden af den. -Jeg gør en undtagelse denne gang.
Farewell and adieu To you, Spanish ladies
Farewell and adieu To you ladies of Spain
We've received orders To sail for old…
Den musik.
Den kommer fra observatoriet.
Selvfølgelig!
Jeg fandt den! For enden af skakten. Kan du høre mig?
Ja, jeg kan høre dig.
Nu får du noget måneskin. Hold ud.
Jeg holder virkelig meget ud.
Gå væk, lille pige.
Hvabehar? Jeg er ikke lille.
Uanset størrelse så vær sød at gå.
Du kommer den forkerte aften.
Hr. Peckmin, luk nu op. Vi må tale med dig om den her.
Sikke meget lys. Hvor er det varmt.
Her. Man vænner sig til det.
Hvor har I fundet den skål?
Den lå i vores kælder. Vi har hørt, at du ved noget om den?
Jeg ved for meget om den.
Hele min familie er blevet forbandet af en sandsigerskål.
Tro mig, vi kender alt til familieforbandelser.
Vil du ikke nok, hr. Peckmin? Neil.
-Vi har brug for hjælp. -Hvorfor skulle jeg hjælpe jer?
Vores ven er i fare. Noget kom op af skålen.
Han er fanget, og tiden er knap.
Befriede I en budbringer? Tilbød I ingen offergave?
-Hvilken offergave? -Åh nej dog. Det er slemt.
I begik samme fejl som os.
-I fulgte ikke reglerne. -Reglerne?
Processen består af to dele.
I aktiverer skålen med en af personens ejendele.
Det har vi gjort.
Det vigtigste er at betale med en offergave.
Noget betydningsfuldt, som I lægger i skålen ved fuldmånens skær.
Det formilder budbringeren.
En offergave. Det var det, Russ ikke kunne læse.
Men hvordan slipper vi af med budbringeren?
Ved at lægge en offergave i skålen.
Men nu er det ikke så enkelt.
Min forfader befriede en budbringer, og det har hjemsøgt Peckmin-slægten siden.
Forklar os det. Måske kan vores løsning også hjælpe dig.
Min familie havde engang den samme sandsigerskål.
Hele slægten havde sandsigerevner.
Det hele begyndte med min oldefar, Arthur.
Hans eneste formål med skålene var at lade sørgende tale med deres kære igen.
Men det ændrede sig, da han mødte en artefaktsamler.
Samleren forvrængede hensigten med skålene.
Han udnyttede dem til at forstyrre de døde for at finde deres skjulte skatte.
Han lod ikke deres sjæle hvile, før han fik, hvad han ville have.
Samleren tvang Arthur til at hjælpe, indtil han til sidst havde nok.
Arthur gik med til én sidste seance.
Men samleren snød ham og stjal skålen, før offergaven var givet.
Så budbringeren tog Arthur som straf for den ubetalte gæld.
Budbringeren har levet i skyggerne siden.
Hver fuldmåne kommer den efter den næste Peckmin.
Uanset hvor vi er, følger den efter.
Jeg så min egen far tilbyde den en offergave.
Dette lommeur.
Men uden skålen ville budbringeren ikke tage det.
Så det er derfor, du lever i alt det lys. Ingen skygger, ingen budbringer.
Men jeg kan mærke, at den kigger på mig. Hvert minut, hver dag.
Det er jo forfærdeligt.
Neil, jeg tror, ham samleren var vores forfader.
Var han det?
Tiptipoldefar Træls gjorde nogle seriøst ufede ting.
Og nu må vi fikse det.
Forbandelsen kan ikke fikses. Den fortærede min far og min farfar.
En endeløs cyklus.
Hvem siger det? Du kan bryde den. Det er det, vi forsøger.
Vi kan gøre det sammen.
Er alt i orden?
Åh nej dog.
-Hvad sker der? -Jeg har ødelagt lommelygten.
-Den fik mig til at tabe den. -Vi kommer nu!
Hvorfor virker det ikke?
Lykkes det? Jeg har snart ikke mere lys.
Nej. Ingen af indstillingerne vil dirigere måneskinnet derned.
Det rammer ikke skakten.
Det nye teleskop er måske kortere end det gamle.
Nye teleskop?
Ja. Din farfar skiftede det gamle ud i 1969, så han kunne se månelandingen.
Det er det forkerte teleskop. Det kan ikke nå.
Klar, mr. P?
Det er jeg vel.
Først hælder man vand i.
Så den personlige ejendel.
Det behøver vi ikke, for det gjorde min oldefar dengang for længe siden.
Nu skal vi lokke budbringeren frem.
Den kommer.
Vi skal bare have den lidt tættere på.
-Månen! -Åh nej.
Nej! Neil!
Nej! Slip dem!
Slip.
Her er offergaven! Tag den!
Fik vi den?
-Det ser sådan ud. -Jeg vidste, du kunne!
Vi skal bruge den til at redde vores ven, men du får den bagefter.
Nej, behold den. Jeg vil ikke have mere med sandsigerskåle at gøre.
Vi må ringe og fortælle Russ det.
Hold dig væk!
Ja, hold dig væk!
Vi kan slippe af med budbringeren!
Godt. Send den tilbage, hvor den kom fra.
Stanley!
-Er du stadig hos os? -Knap nok.
Smid noget i, som har betydning for dig.
-Hvorfor mig? -Fordi du hidkaldte den.
Skynd dig. Noget betydningsfuldt. En offergave.
Så får den sin betaling og forsvinder.
Denne mundharmonika har givet mig stor glæde. Jeg vil nødig miste den.
-Vi vil også nødig miste dig. -Du er så blødsøden.
Godt, du ikke døde.
Så skulle jeg have ryddet op alene.
Det er den Larry, jeg kender.
Lykkedes det? Fik jeg lyset ned til Stanley?
-Flot klaret, Russ. -Tak. Men jeg er glad for, I er tilbage.
Venner? Vandet i sandsigerskålen blev ikke klart ligesom henne hos hr. P.
Det er stadig sort.
Åh nej, ikke igen.
Lad mig. Jeg skal lære den blækklat at skræmme mine venner.
Hallo?
-Far? -Far?
Unger?
-Far! -Er det jer?
-Ja! -Hej, far.
Alex, hvor dejligt at høre din stemme. Hvor er du?
Det... Det ved jeg ikke.
Jeg er i et mørkt tomrum. Jeg kan ikke se, hvor jeg er.
Kan du se os, far? Kan du se noget overhovedet?
Jeg kan ikke se jer, men jeg kan høre jer.
Jeg kan også høre andre ting. Det lyder som noget, der glider.
Glider? Hvordan det?
Det ved jeg ikke. Men de må ikke høre mig.
De nærmer sig. Jeg kan ikke slippe fra dem.
Vi så din video.
Vi afleverede et artefakt, så timeglasset løb den anden vej.
Gjorde I? Det virkede altså.
Nu må I regne ud, hvordan det hænger sammen.
Hænger sammen...
Opgiv ikke håbet, Alex. Vi får dig ud.
Det ved jeg. Jeg...
Han er væk.
Du skal ikke græde. Nu ved vi da, han er i live.
Vi taler ham igen ved næste fuldmåne.
-Om en hel måned? -Den tid går hurtigt.
Vi kan nå meget på en måned.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve