ЯПОНСКАТА КАРТИНА
Нали уж казахте, че ще подредите тази част от тайното крило?
Пълен хаос е! - Опитахме се да вкараме ред.
Но не споменахме, че не успяхме.
Не ме слагай в кюпа.
Аз се отказах, защото беше невъзможно да се работи с теб.
Ти отхвърляше страхотните ми идеи.
Уважаемият ми колега настояваше да има отделение само за пиратски оръжия.
И какво? Истинският пират може да се бие с всичко.
За щастие, познавам трикратен носител на наградата "Архивист на годината",
който може да ни помогне с каталогизирането.
Моя милост. Печелила съм три пъти. Знаете ли?
Все го повтаряш!
Много работа ни чака, но чухте баща си.
С всяка изминала секунда става все по-опасно там, където е.
Трябва да разберем каква е връзката между реликвите и да развалим проклятието.
Какъв е планът? - Пандора, отиди в стаята с картините
и опиши всичко там.
Направи списък по векове, после по континенти и по държави.
Звучи толкова скучно.
Не може ли Ръс, а аз да подреждам тук?
Никога не бих те оставила сама в зала, пълна с оръжия.
Трябва предварително да научим колкото се може повече за реликвите.
За да не се повтори станалото с купата. - Не бива, в никакъв случай.
Ръс, прегледай видеозаписите в кабинета на баща ти.
Дано попълним празнотите в дневниците.
Супер! Това ми е любимото.
Не е честно. Защо все Ръс върши важните неща?
Стига, Пан, не е вярно. - Откакто татко се превърна в камък,
все ти четеш записките му, прослушваш и гледаш записи.
Заграбваш татко! - Глупости.
С татко ни свързваха общи интереси.
Признай си, че ти никак не си по историческите проучвания.
А ние си падаме по това. - Ние пък се забавлявахме.
И затова сега съм наказана. - Никой не е наказан.
Всичко е важно. Ако баща ви беше тук... - Но не е!
И не съм му любимка като Ръс, затова върша нещата, които той не иска.
Друго имах предвид. - Все тая. По-добре да съм забавното дете.
Да видим колко боклуци има тук.
Грозна картина. Още една.
Ужасно грозно бебе.
Красива четка за рисуване.
Има ли някого?
Тази е доста зловеща. Яко.
"Последната позната творба на японската художничка Хиса
изобразява гора и двама души,
разделени от безлики духове, наречени Нопера-бо."
Духове без лица? Страховито.
Това нещо помръдна ли?
Пусни ме!
Мамо, Ръс, помощ!
Играта "дартс" е любима на британците от цели 700 години.
Забавлявала е и простолюдието, и самия крал Хенри Осми.
Този комплект най-вероятно е бил кралско притежание.
Да видим дали още го мога.
Право в целта. Трябва да покажа на децата...
Право в целта. Трябва да покажа... - Готино. Не е никак зле, татко.
Бас ловя, че ще уцеля Станли оттук.
Какво е това нещо? - Хей, ти! Какво искаш?
Каквото и да прави, не ми харесва.
Повикайте мама. Аз ще потърся Пандора.
Пан, тук ли си?
Пан? Като никога се надявам, че се излежава в стаята си.
О, не.
Не!
Какво...
Къде съм?
Всичко изглежда като нарисувано.
Пан! Не знам дали си там, но ако ме чуваш, запази спокойствие.
Ще те измъкнем. - Ръс!
В картината съм. Така ми се струва. Чуваш ли ме? Ръс!
Стига се спотайва! Покажи се, който и да си.
Ти пък какво зяпаш, гарване?
Всичко е наред, не ме е страх.
Вече ме е страх.
Махай се! Остави ме на мира!
Извинявай, реших, че си някой от онези духове Нопера-бо.
Говори по-бавно. Не че бих разбрала.
И ти ли се криеш тук от духовете?
Супер, и това е нещо.
Защо не влизат тук?
Значи това ни пази?
Ясно, тогава нека си остане там... Не знам как се казваш.
Как да се разберем?
Пандора. Пандора.
Хиса.
Пандора Пандора.
Не, само веднъж... Все едно, и така става.
Приятно ми е, Хиса.
Чакай, Хиса?
Ти си жената от картината?
И си я нарисувала. Но как попадна тук?
Виждаш ли, мамо? Боята е прясна.
Мамо, Ръс! Чувате ли ме?
Без съмнение Пан се е опитала да я "поправи".
Онова нещо я е издърпало там и се е разменило с нея.
Сериозно ли говориш? Детенцето ми е затворено в картина?
Имаме лошия навик да попадаме в капан между измеренията.
Трябва да я измъкнем и да върнем нещото.
Безлик дух, наречен Нопера-бо. Популярен е в японския фолклор.
Картина на Хиса!
Нямах представа, че притежаваме оригинал на майстор от периода Сенгоку.
Ясно. Имате ме за неук моряк, така ли?
За ваше сведение, дълбоко ценя изящното изкуство.
А и съм откраднал не една и две картини. - Ето ви обяснението.
Дядо ви Аполо често говореше за творчеството на Хиса.
Картините й са изключително редки.
Изчезнала е съвсем млада.
Това са близките ми. Май за теб говорят.
Какво й се е случило? - Никой не знае.
За 500 години се измислят какви ли не небивалици.
Но по спомените на Аполо
Хиса се славела наблизо и далеч с невероятния си талант.
С нея можела да се мери само близначката й Юка.
Биваше си я. И нейни картини съм крал.
Двете се развивали, като се предизвиквали непрестанно.
Но с годините съревнованието се превърнало в съперничество.
Един ден шогунът обявил състезание, за да определи най-добрия художник.
Хиса му нарисувала невероятен портрет.
Юка се уплашила, че картината й не е толкова хубава
и по тъмни доби унищожила портрета на Хиса.
Така шогунът щял да предпочете нея.
Както и станало.
Изпълнена с гняв и завист, Хиса била подмамена от зъл дух йокай
с омагьосана четка да създаде затвор, където да натика Юка.
След като се отървяла от сестра си, Хиса щяла да стане любимката на шогуна.
Хиса искала да е сигурна, че Юка няма да се върне и да я измести,
затова изпълнила картината с духове Нопера-бо,
които да не дават на Юка да се измъкне.
Хиса скоро се разкаяла за стореното и се опитала да освободи Юка,
но злият йокай предал Хиса.
Сега безликите преследват непрестанно двете сестри,
пленници на собствената си завист.
Ако знаехме какво иска, може би щяхме да се отървем от него.
Добра идея, Ръс. Открием ли това, може би ще успеем да надделеем.
"Четка хирафуде, средата на периода Сенгоку."
Виж как растението се е увило около рамката.
Част от бодлите са червени. - Странно.
И виж, само стъблата с червени бодли са пробили рамката.
Може би ако проследим растението... - Ще открием четката.
Мамо, Станли? Ето я. - Браво, Ръс.
Да я изнесем оттук, за да решим какво ще правим.
Ръс, грабвай я и бягай оттук.
Ръс! - Пусни го, негоднико.
Без прибързани действия.
Лари, не!
Ръс, рани ли те? - Добре съм.
Вече знаем защо им е четката.
Само тя може да ги спре и да ни предпази.
Но къде отиде Лари?
Чувствам се като след загуба в жестока схватка с октопод.
Ти си Юка!
Обожавам картините ти.
Доста пари ми носеха на черния пазар, но запазвах някои и за себе си.
Не, почакай, нищо лошо няма да ти сторя. Свестен съм, ето виж!
Какво, да нямам нещо на лицето?
Къде отиват?
Юка.
Ако е нейното, значи е в беда.
Разбрахме, че с четката можем да си помогнем,
но по нея няма достатъчно боя, за да повалим духа.
Прав си. За да успеем, ще ни трябва още боя.
И то много.
Изсъхнала е. Трябва ни вода. - Заемам се.
Не се показвай и стискай здраво четката.
Вкарат ли я в картината, това ще е краят. И за сестра ти също.
Знам, че се тревожиш, Хиса, и ще помогнем на Юка,
но трябва да развалим проклятието.
Завиждам на Ръс. Как само разкрива загадки!
Точно така! Станли каза, че сте пленници на завистта си.
Оправим ли отношенията ви, двете със сестра ти ще бъдете освободени.
Знам, че ти е мъчно. Тя сигурно много ти липсва.
Боиш ли се, че няма да ти прости?
Повярвай ми, разбирам.
И аз завиждам на брат ми.
Ужасно се дразня, че е толкова умен и не прави бели.
Понякога чак не ми се говори с него.
Е, не за пет века, за седмица,
но после ми домъчнява за него и се сдобряваме.
Сигурна съм, че Юка ще се зарадва, ако се помирите. Какво ще кажеш?
Слушай сега, Хиса, намери Юка и й се извини.
Аз ще ви пазя от Нопера-бо. Ще се справиш.
Безличници!
Насам! Елате да ме хванете.
Юка!
Това е сестра ти.
Ще им отвлека вниманието.
Насам, тъпаци!
Представа си нямах, че някой без лице може да е толкова грозен.
Юка!
Хиса!
Трагични сте.
За пет века не можете да хванете двама души.
Никакъв проблем за мен. - Лари?
Пандора! Радвам се, че те открих, хлапе. Дойдох да те спася.
Добре де, случайно паднах в капана. - Радвам се да те видя.
Ръс, вече имаме боя. Ела тук.
Мамо, дръж!
Хванах я. Страхотно хвърляне.
Благодаря, татко.
Това ли искате? Елате да си го вземете.
Какво ще правим? - Не знам, в капан сме.
Не!
Така ви се пада. Никой не се захваща с Лари, ако му е мил животът.
Пандора, Лари! Нищо ви няма. - Слава богу.
Ръс, съжалявам, че ти се разсърдих.
Май ми счупи реброто.
Завидях ти, защото още си гъст с татко, макар да го няма сега.
Бил си по-дълго с него, имаш повече спомени.
А аз все се мъча да наваксам.
Няма нищо, Пан. Аз пък завиждам за това как се забавлявате.
Да можеше и ние с него да се смеем така.
Но сега всичко, което правим, дори досадните неща,
помага да го върнем.
Радвам се, че си тук.
Не бях права. Изобщо не беше досадно.
Там има друг свят. Хиса и Юка са били...
Я чакайте, къде са Хиса и Юка?
Аригато, Пандора Пандора.
За мен беше удоволствие, Хиса. Ето, вземи това.
Ахой, Юка.
Да се връщаме към каталогизирането.
Да, може, а другият вариант е да дойдеш в кабинета на татко
и да гледаш видеата му с мен.
Освен ако не предпочиташ да останеш тук и да бачкаш.
Как ли пък не. Хайде!
Превод на субтитрите Боряна Богданова