JAPĀŅU GLEZNA
Jūs taču teicāt, ka šo aizliegtā spārna daļu cenšaties sakārtot.
Šeit valda haoss.
Mēs tiešām centāmies.
Mēs tikai nepateicām, ka izgāzāmies.
Mēs neizgāzāmies.
Es no šī pasākuma izstājos, jo ar tevi nebija iespējams sadarboties.
Ei! Tu esi tas, kurš noraidīja visas manas labās idejas.
Mans cienījamais kolēģis uzstāja, ka šī telpa jāatvēl tikai pirātu ieročiem.
Kas ir? Īsts pirāts var izmantot jebkādu ieroci.
Par laimi, es pazīstu trīskārtēju gada labākā konservatora balvas ieguvēju,
kas var mums palīdzēt šos artefaktus kataloģizēt.
Tā esmu es. Uzvarēju trīs reizes. Vai biju teikusi?
Visu laiku.
Tas prasīs daudz darba, bet jūs dzirdējāt, ko teica tētis.
Ar katru mirkli viņš ir arvien lielākās briesmās tur, kur nu viņš ir iesprostots.
Mammai taisnība. Mums jāzina, kas šeit ir, lai saprastu,
kā šie artefakti ir saistīti, un varētu lāstus noņemt.
Kāds ir plāns?
Pandora, dodies uz gleznu telpu
un pieraksti visu, kas mums ir tur.
Centies kārtot sarakstu pēc gadsimtiem.
Tad pēc kontinentiem.
Tad pēc valstīm.
Tas šķiet tik garlaicīgi.
Vai to nevar izdarīt Rass, bet es sakārtošu šo telpu?
Es nekādā gadījumā neatstāšu tevi vienu telpā, kas pilna ar ieročiem.
Pirms ķeramies pie šiem artefaktiem, jānoskaidro par tiem viss iespējamais.
Negribam, lai atkārtojas tas, kas notika ar zīlēšanas bļodu.
Pilnīgi noteikti negribam.
Ras, ej uz tēta kabinetu un izskati viņa videoierakstus.
Meklē jebko, kas varētu aizpildīt tos robus žurnālos.
Lieliski. Audio un video ir mans lauciņš.
Tas nav godīgi.
Kāpēc Rass var darīt visas svarīgās lietas?
Beidz, Pana! Tā nav taisnība.
Kopš tētis pārvērtās akmenī, tu esi tas, kurš var
lasīt viņa piezīmes, klausīties ierakstus un skatīties video.
Tu esi savācis tēti sev.
Neesmu vis.
Bet mūs ar tēti vienoja interese par tām lietām.
Tu pati atzīsti, ka tevi īsti nesaista viņa vēstures pētījumi.
Tā ir mūsu lieta.
Mūsu lieta bija jautrošanās.
Un mani par to soda.
Neviens netiek sodīts.
Viss, ko darām, ir svarīgs.
-Ja tētis būtu šeit… -Viņa nav.
Un es neesmu tēta mīlulīte kā Rass, tāpēc man jānīkst
ar lietām, kuras viņu neinteresēja.
Es domāju ko citu.
Man vienalga.
Es labāk esmu jautrais bērns.
Paskatīsimies, cik te daudz krāmu.
Neglīta glezna. Neglīta glezna.
Ļoti neglīts bēbis.
Grezna ota.
Vai te kāds ir?
Šī uzdzen šermuļus.
Forši.
"Šajā japāņu mākslinieces Hisas pēdējā zināmajā gleznā
attēloti divi cilvēki, kurus mežā nošķīruši
bezsejaini gari, ko sauc noperabo."
Spoki bez sejām?
Spocīgi.
Vai tas radījums tikko pakustējās?
Laid mani vaļā!
Palīgā! Mamm! Ras! Palīgā!
Spēle, ko pazīstam kā šautriņas, jau 700 gadus ir britu laika kavēklis,
ar ko aizrāvušies gan vienkāršie cilvēki, gan pats karalis Henrijs VIII.
Starp citu, šis šautriņu komplekts, visticamāk, ir piederējis kādam karalim.
Palūkosim, vai neesmu zaudējis ķērienu.
Precīzi. Jā. Būs jāparāda bērniem…
Precīzi. Jā.
-Būs jāparāda bērniem mana… -Jauki.
Nav slikti, tēt.
Deram - es no šejienes trāpīšu Stenlijam.
Kas, pie velna, ir tas?
Ei, tu! Ko tev vajag?
Lai vai ko tas dara, man tas nepatīk.
Ejiet pasaukt mammu! Es sameklēšu Pandoru.
Pana? Pana, tu te esi?
Pana?
Šoreiz gan es ceru, ka viņa tiešām slaistās savā istabā.
Ak, nē.
Ak, nē, nē.
Kas…
Kur es esmu?
Viss izskatās tik gleznains.
Pana!
Nezinu, vai tā tur iekšā esi tu, bet, ja tu mani dzirdi, tad saglabā mieru.
Mēs tevi dabūsim laukā.
Ras? Ras!
Man šķiet, ka esmu iekšā gleznā.
Vai tu mani dzirdi?
Ras?
Ei! Beidz te spokoties un parādies, lai kas tu būtu.
Uz ko tu skaties, vārna?
Viss kārtībā. Neviens nekrīt panikā.
Nu labi, es krītu panikā.
Ejiet prom! Lieciet mani mierā!
Piedod, man likās, ka tu esi viena no tiem noperabo.
Eu! Nerunā tik ātri!
Tas gan tāpat nepalīdzēs.
Vai arī tu šeit slēpies no noperabo?
Jauki, mēs sākam saprasties.
Kāpēc viņi nenāk iekšā?
Tātad tas mūs sargā?
Sapratu. Gādāsim, lai tas tur paliek… Es nezinu tavu vārdu.
Ak vai, kā lai to izdara?
Pandora. Pandora.
Hisa.
Pandora Pandora.
Nē, tikai viens vārds… Nekas. Tas pats jau vien ir.
Priecājos iepazīties, Hisa.
Pag! Hisa?
Tu esi tā dāma no gleznas?
Un tu pati to uzgleznoji.
Bet kā tu nonāci šeit?
Redzi, mamm?
Krāsa ir svaiga.
Mamm! Ras! Vai jūs mani dzirdat?
Un, lai gan nešaubos, ka Pana būtu varējusi mēģināt gleznu "uzlabot",
domāju, ka tas viņu ielika iekšā un iznāca laukā viņas vietā.
Nopietni?
Mans bērns ir iesprostots gleznā?
Šīs ģimenes locekļiem ir nelāgs paradums iesprūst starpdimensiju tukšumos.
Mums viņa jādabū laukā un tas radījums - iekšā.
Tas ir bezsejains gars, ko sauc par noperabo.
Japāņu folklorā tie ir visai izplatīti.
Tas ir Hisas darbs.
Man nebija ne jausmas, ka mums ir Sengoku perioda meistardarba oriģināls.
Es saprotu.
Jūs domājat, ka esmu tikai neizglītots jūras vilks, vai ne?
Jūsu zināšanai, es augstu vērtēju tēlotājmākslu.
Un savulaik esmu nozadzis kaudzi gleznu.
Un ar to viss pateikts.
Es bieži dzirdēju tavu vectēvu Apollonu spriežam par Hisas mākslu.
Acīmredzot viņas darbi ir vieni no retākajiem pasaulē.
Galu galā viņa pazuda, vēl būdama pavisam jauna.
Tā ir mana ģimene.
Man šķiet, ka viņi runā par tevi.
-Kas ar viņu notika? -Neviens īsti nezina.
Tādi stāsti 500 gadu laikā mēdz kļūt arvien izpušķotāki.
Taču, kā atcerējās Apollons,
Hisas neticamais talants bija izslavēts tuvu un tālu.
Šai ziņā ar viņu sacensties varēja tikai dvīņumāsa Juka.
Viņa bija ļoti talantīga. Nozagu arī daudz viņas darbu.
Viņas izkopa savas prasmes, visu laiku cenšoties viena otru pārspēt.
Taču, māsām pieaugot, draudzīgā sāncensība pārvērtās sīvā konkurencē.
Kādu dienu sjoguns izsludināja konkursu, lai atrastu labāko mākslinieku valstī.
Hisa uzgleznoja izcilu sjoguna portretu,
un Juka baidījās, ka viņas darbs tam nestāvēs līdzās.
Tāpēc naktī Juka iznīcināja Hisas gleznoto portretu,
lai sjoguns izvēlētos viņu, nevis Hisu,
un tā arī notika.
Skaudības un niknuma pārņemto Hisu iekārdināja ļaunais jokai jeb gars,
lai viņa ar noburtu otu uzglezno cietumu, kur Juku ieslodzīt.
Kad māsa vairs nestāvēja ceļā, Hisa kļuva par sjoguna favorīti.
Hisa gribēja būt droša, ka Juka neatgriezīsies
un neaizēnos viņu sjoguna acīs.
Tāpēc viņa piepildīja gleznu ar noperabo gariem,
kas neļautu Jukai izbēgt.
Hisa drīz vien nožēloja izdarīto un centās Juku atbrīvot,
bet ļaunais jokai Hisu nodeva.
Tagad māsas ir nolemtas palikt gleznā, kur tās vajā noperabo,
ieslodzītas pašu skaudības dēļ.
Kaut mēs zinātu, ko tas grib!
Tas varētu būt veids, kā no tā tikt vaļā.
Labs domu gājiens, Ras.
Ja mēs to atrastu pirmie, varētu iegūt priekšrocību.
"Plakanā ota, Sengoku perioda vidus."
Paskaties uz ērkšķu krūmu ap gleznas vitrīnu.
Daži ērkšķi ir sarkani.
Tas ir dīvaini.
Un skaties! Vitrīnā ielauzies tikai zars ar sarkanajiem ērkšķiem.
Tad varbūt, ja sekosim šim ērkšķu krūma zaram…
Mēs atradīsim otu.
Mammu! Stenlij! Es atradu.
Teicami, Ras.
Aiznesīsim to prom no šīs telpas, lai varētu izplānot nākamos soļus.
Ras, ņem otu un bēdz prom!
-Ras! -Laid viņu vaļā, resgali!
Lerij, nestrēbsim karstu!
Lerij, nē!
Ras, vai tas tev ko nodarīja?
Man nekas nekaiš.
Un tagad mēs zinām, kāpēc viņi grib otu.
Tā ir vienīgā lieta, kas var viņus apturēt un mūs pasargāt.
Bet kur palika Lerijs?
Sajūta tāda, it kā es būtu astoņreiz izkāvies ar astoņkāji un zaudējis.
Juka. Tu esi Juka.
Es apbrīnoju tavus darbus.
Melnajā tirgū tie ienesa smuku naudiņu,
bet šo to es vienmēr paturēju sev.
Nē. Pagaidi! Es tev nedarīšu pāri.
Esmu jauks puisis, redzi?
Ko? Vai man kaut kas ir uz sejas?
Kurp tie tagad dodas?
Juka.
Ja tas ir viņas, tad viņai ir nepatikšanas.
Lai gan ir daudzsološi uzzināt, ka mums var palīdzēt ota,
uz sariem ir pārāk maz krāsas, lai uzveiktu noperabo.
Taisnība. Mums vajag vairāk krāsas, lai nodarītu reālu kaitējumu.
Un labi daudz krāsas.
Izkaltusi.
Mums vajag ūdeni.
Uzskati, ka tas jau sagādāts.
Turpini slēpties un nepazaudē to otu!
Ja tie to ievilks gleznā, tā pazudīs uz visiem laikiem.
Un līdz ar to tava māsa.
Es zinu, ka tu raizējies, Hisa, un mēs Jukai palīdzēsim,
bet mums ir jāizdomā, kā to lāstu noņemt.
Šoreiz es apskaužu Rasu par to, kā viņš māk šīs mīklas atrisināt.
Tieši tā!
Stenlijs teica, ka jūs esat savas skaudības cietumā,
tāpēc mums tikai ir jāatjauno tavas attiecības ar māsu, un jūs būsiet brīvas.
Es zinu, cik tev ir skumji.
Tev noteikti viņas ļoti pietrūkst.
Vai baidies, ka viņa tavu atvainošanos nepieņems?
Tici man, es saprotu.
Es izjūtu skaudību pret savu brāli.
Viņš ir ļoti gudrs, nekad neiekuļas nepatikšanās, un tas mani tracina.
Reizēm man pat negribas ar viņu runāt. Ne gluži uz 500 gadiem. Uz kādu nedēļu,
bet tad es sāku pēc viņa ilgoties, un mēs izlīgstam.
Domāju, ka Juka priecātos, ja jūs apraktu kara cirvi.
Ko teiksi?
Labi, Hisa. Atrodi Juku un atvainojies!
Es tevi sargāšu no noperabo. Tev izdosies.
Ei, stulbie noperabo!
Nāciet šurp! Noķeriet mani!
Juka!
Tā ir tava māsa, draudzenīt.
Es aizgaiņāšu traucēkļus.
Nāciet šurp, nekauņas!
Man nebija ne jausmas, ka radījums bez sejas var būt tik neglīts.
Juka!
Hisa!
Au!
Jūs esat tādi neprašas.
500 gadu laikā nevarat noķert divus cilvēkus.
Man nekas nenotiks.
Lerij?
Pandora!
Kāds prieks, ka tevi atradu. Esmu ieradies tevi glābt.
Labi. Es te nokļuvu nejauši.
Prieks tevi satikt, draudziņ.
Ras, mums ir krāsa.
Tev ir jātiek šurp.
Mamm, ķer!
Noķēru. Apbrīnojams metiens.
Paldies, tēt.
Gribat šo? Nāciet un paņemiet!
-Ko iesāksim? -Nezinu. Esam slazdā.
Nē!
Tā jums vajag.
Neviens, kas stājas ceļā Lerijam, netiek cauri sveikā.
Pandora! Lerij! Esat sveiki un veseli.
Paldies dievam!
Ras, piedod, ka uz tevi dusmojos.
Tu man laikam salauzi ribu.
Man tikai skauda, jo šķiet, ka tu joprojām esi tuvs ar tēti,
lai gan šobrīd viņa te nemaz nav.
Tu ar viņu esi bijis kopā ilgāk, un tev ir vairāk atmiņu.
Ir sajūta, ka es visu laiku cenšos tevi panākt.
Nekas, Pana.
Man skauž tas, cik tev ar tēti ir jautri.
Es arī gribētu kopā ar viņu tā muļķoties.
Bet pašlaik viss, ko darām, pat garlaicīgās lietas,
palīdzēs viņu atgūt.
Prieks, ka esi atpakaļ, meitiņ.
Es kļūdījos. Tas nemaz nebija garlaicīgi.
Tur ir vesela pasaule. Hisa un Juka ir bijušas…
Pag! Kur Hisa un Juka ir?
Arigato, Pandora Pandora.
Prieks palīdzēt, Hisa.
Lūdzu, ņem!
Ahoi, Juka!
Mums laikam jāatgriežas pie kataloģizēšanas.
Nu, mēs varētu, vai arī tu varētu atnākt uz tēta kabinetu
un kopā ar mani skatīties viņa video.
Ja nu vienīgi tu labāk gribētu palikt šeit un strādāt?
Nu nē. Ejam!
Tulkojusi Aija Apse