Saad hakkama!
Nagu võimlemistunnis.
Ma peaaegu põrusin seal.
Kiiremini!
See uks ei pea enam kaua vastu.
Kell!
Kinni püüdsin!
Ja mina sinu.
Peaaegu kohal!
Tossud, ärge alt vedage!
Meie esivanem varastas selle ammu. Selle koht on siin.
Palun kutsu oma needus ja valvekoer tagasi!
MÄLESTUSEKARP
Ma ei tea, kui palju mu habras hing veel talub.
Jah. Reisimine on tore, pidev surmaoht aga mitte.
Te olete nii vaprad olnud, aga ehk pidanuksin
teid selle kõige eest kaitsma.
Noh, isa üritas meid kaitsta ja näed, mis sai.
Me kõik anname endast parima.
Mis teid nii elutargaks tegi?
Geenid. - Videomängud.
Läki. Peame veel palju ära tegema, et isa tagasi saada.
Tagastasime kõik muu Larry kaardil. Jõudsime punaste okaste lõpuni.
Viimane artefakt isa tagasi saamiseks.
Aga siin on vaid pildid Corneliusest.
Kas need on neetud?
See poleks üllatav.
Vaadake! Okkaline taim ei lõpe siin.
See läheb läbi seinaprao edasi.
Salaruum salatiivas.
Siin pole kindlasti midagi murettekitavat.
Vaat see on punaste okastega taime ametlik lõpp.
Ja viimane artefakt enne isa vabastamist. Teeme ära!
Oota, Väledik. Me ei tea selle karbi kohta midagi.
Vau. See on puslekarp.
Ja tükkide arvu järgi paistab, et konfiguratsioone võib miljoneid olla.
See on ilmselgelt minu jaoks.
Ole ettevaatlik. Ma tean, milliseks sa pusledega muutud.
Ema, ma mõistan olukorra tõsidust ja ohjeldan end.
Tore. Lähme otsime karbi kohta andmeid.
Selles võiks soove täitev džinn olla.
Mida sa teed? - Ma ei tahtnud, et tükid välja kukuksid.
Sedasi sa end ei ohjelda.
Maailma parim madrus teab siiski, et maru tasub vältida.
Korrastan seda vaid. Ma ei vannu ühelegi puslele alla.
Ei tasu…
Russ?
Oi ei. Teadsin, et puslelembus saab mulle saatuslikuks.
Oo, tark, ma rändasin mitu päeva ja ööd, et su ees õppida.
Cornelius?
Ma ei taha abivajajale ära öelda,
aga võõrad pole meie ordusse lubatud.
Ma mõistan.
Paljud vist, sarnaselt mulle,
soovivad püha Mälestusekarbi hoidja õpetusi.
Mälestused?
Kas saaksin seda näha?
Isegi karbi korraks nägemine oleks siiatulekut väärt.
Hea küll.
Me ordu lõi Mälestusekarbi lugematute põlvkondade eest
me tähtsaimate mälestuste hoidmiseks.
Nii saavad rääkimisest loobunud vennad meie tavasid teistele edasi anda.
Vaid terava mõtlemisega isikud suudavad pindmised pusled lahendada.
Ma olen alati pusledega andekas olnud.
Ma usun seda, aga tegu pole mänguga.
See on meie pärand.
Ma mõistan täielikult.
Ja tänan, et seda minuga jagasite.
Nii majesteetlikku eset tasubki luku taga hoida.
Ei! Pane see tagasi! - Mida?
Kes sina oled?
Sa näed mind?
Kuidas? Sa polegi mälestus?
Kuidas sa selle said? Vasta!
Ka mina olen pusledega osav.
Russ! Oled kombes?
Vist küll.
Mõtlematu pidin ju mina olema.
Oli alles vaatepilt! Su keha oli siin, aga mõistus oli mujal ja karp kadus!
Ma nägin Corneliust.
Ja tema nägi mind.
Karbis on Corneliuse mälestused, mis räägivad sinuga? See hirmutab mindki.
Ja mitte heal moel.
Kas nägid, kus see klooster asub?
Me pole päevikutest sellele viiteid leidnud.
See oli kuskil Himaalajas.
Kuidas peatada needust karbil, mille päritolu ei tea?
Küllap olete selle vastu, aga võiksime taas Mälestusekarpi minna,
et selle päritolu tuvastada ja seda sinna tagastada.
See pole halb idee.
Ei ole? - Ideaalne pole, aga võib toimida.
Pole selget füüsilist ohtu ega rändamist. Ja meil ei ole eriti alternatiive.
Luuremissioon vaenlase tagalas, et kurjami nõrkust leida!
Seda toetan.
Kas tohin midagi paluda?
Ikka, Stanley. Mida nimelt?
Tahaksime Larryga seiklusele kaasa tulla.
Tahate meiega tulla?
Teie soovil pole me majast lahkunud,
aga seekord ei peagi lahkuma.
Sest oleksite mälestuses, mitte avalikus kohas.
Meist võib perele palju abi olla.
Ja rääkivad kolbad ei saa eriti tihti väljas käia.
Kuidas saangi sel juhul keelduda?
Tere tulemast pardale!
Pange kõik nüüd käed karbi peale.
Ning pidage meeles: nad näevad ja kuulevad teid.
Proovime siis.
Oi ei! Kus Linda on?
Ta ei puutunud karpi. Ju jäi mälestusest välja.
Jama. Talle oleks reis meeldinud.
Oleme ikka piiratud tiivas, mitte kloostris?
Ma tegin sama nagu enne. Ma ei tea, miks see ei…
Oot.
See tükk siin on liikunud.
Iga tükk on vist eri mälestus.
Nagu vahetaks puldiga telekanaleid. - Vaadake!
Valvesüsteemi alles ehitatakse.
Kas mäletate seda ka nii? - Ei, me polnud veel ärkvel.
Ärkasime alles pärast vana Corny kivistumist.
Russ, kas sul on puslega raskusi?
Võin aidata. - Sisse-välja lülitada oskan,
aga mälestusi vahetada veel mitte.
Jah.
Ta on tavatult õnnelik suure sepatööriistakasti üle.
Nii, kus see pagana loits on?
Jah, siin see ongi.
„Kostab terasest karje.
Vulcanuse sepikojast tõuse!“
Mis…
Kas keegi on siin?
Ta kuulis meid! - Püüa sissetungijad kinni!
Mälestus ei saa midagi teha.
Eks, Russ?
Ma pole selles kindel. - Mälestus või mitte, kaome siit.
Vaheta kähku kanalit! - Ma üritan!
Metallmonstrum ajab meid taga. Ürita visamalt!
Selge vist.
Stanley, Larry, kiirustage!
Käed karbile!
Issake.
Lähme neile järele! - Kas saad meid tagasi viia?
Jah, vist küll. Aga ma ei tea nende täpset asukohta.
Meie asukohta ka mitte.
Juuni 1909.
Kas on abi?
Juuni 1909? Kahe kuu pärast lõpevad Corneliuse päevikute sissekanded.
Tõenäoliselt ta kivistub siis.
Tore. Stanley ja Larry on siis varasemas ajas. Toome nad ära.
Kui see on seal…
Kähku peitu!
…siis peab ekspeditsiooni tegema. - Olen seda ala aastaid uurinud.
Vaid mina saan teid Tlatoani Kaitseni viia.
Sellest kirstust saab mu kollektsiooni keskne ese.
Kus see siis on?
Ärge pange pahaks, aga te polevat eriti usaldusväärne.
Ma juhatan teid täpsesse kohta, kui Mehhikosse jõuame.
Miks peaksin sind uskuma,
kui tosin kõrgharidusega meest ütleb mulle, et sellist asja pole olemas?
Sest ükski neist ei arvesta sellega,
et jõgi on nelja sajandiga lääne poole nihkunud.
Mina rajan oma tee.
Ja kui rahastate ekspeditsiooni, viib see tee teid otse kirstuni.
Tlatoani Kaitse on mind aastaid paelunud.
Selle omandamine annaks peaaegu kujutlematu jõu.
Korralda asi ära. - Väga hea, hr Vanderhouven.
Kas kirst võib pere needusega seotud olla?
Aeg klapib küll.
Vaatame siis, mida too vana veesüliti teeb.
Seda tunnelit pole ma näinud.
Vaadake! Liivakell ripub tavaliselt siin.
Ja okkalist taime pole.
Huvitav, mis on kogu aja seal taga peitunud.
Suur metalluks. Nagu varakambril.
Mis on ülejäänud neetud asjadest ohtlikum, et peab siin hoidma?
Mõistan nüüd Mälestusekarpi.
Šiffer on kronoloogilise sisestusega…
Kes sina oled? Ja kuidas mu Mälestusekarbi said?
Sa ise varastasid selle.
Kuula mind, huligaan! Sa veel kahetsed Okaskivi häärberisse tungimist.
Kui sa mu küsimustele ei vasta,
olen sunnitud aina ebameeldivamaks muutuma.
Kui ebameeldivaks?
Ebaviisakad pilgud, passiiv-agressiivsed märkused?
Su kangekaelsusest on näha, et ma pean veenvam olema.
Olgu, ma räägin sulle kõigest. Ma olen su lapselapselapselapselaps
Horus Vanderhouven. - Sina? Minu järglane?
Vaevalt küll.
Arvad, et tahan su sugulane olla? Sa rikkusid ahnusega me pere pärandi ära.
Oled alles jultunud!
Ei, sina oled jultunud! See kõik on sinu süü.
Sa pole tõelinegi.
Mälestus vaid.
Ja sina oled valelik pisivaras,
kes hiilis mu koju, et mu väärisesemeid röövida.
Kuidas ma tühise vargana piiratud tiiba nii hästi tean?
Kuidas tead, et ma seda ala nõnda nimetan?
Sest ma elan siin. Tean ka, et varastasid Kongost kuldse paavianipea.
Ja hr Peckminilt nägemiskausi.
Ja Himaalaja kloostrist selle Mälestusekarbi.
Tead küll, see asus ju Kashmanika mäel.
Mäe nimi polnud Kashmanika, ignorant,
vaid Adrsya.
See tõestab, et sa oled pelk šarlatan.
Mida Russ teeb?
Ta petab Corneliust kloostri asukohta paljastama.
Sul on õigus. Vahele jäin. Aga kui lased mul karbiga lahkuda,
luban, et ei paljasta su saladusi kellelegi.
Muidugi ei paljasta.
Sest ma ei lase sul siit eal lahkuda. - Aga ma olen su pereliige!
Sul võib olla Vanderhouveni nimi, aga pereliige sa pole.
Hästi pitsitasid temalt infot välja.
Aitäh. Aga peame karbi tagasi saama, et siit pääseda
Ja Stanley ja Larry päästa.
See tüüp on põhimõtteliselt saladuste bufee.
Jah, mul on kõht tühi.
Nagu panga varakamber.
Kui ta paneb karbi sinna, siis me ei pääsegi.
Seekord on minul plaan.
Tulge siitkaudu.
Hei!
Kui palju teid sissetungijaid siin on?
Kahju oleks neid katki teha.
Küllap neil on ainulaadne needusega ajalugu.
Sa ei julgeks.
Tahad proovida?
Lase käia. - Oota!
Hästi.
Mida sa tahad?
Tahame vaid seda karpi, et koju minna.
Seda ei saa te iial.
Kahju.
Ei!
Russ! Tee oma värki!
Kao minema, kretiin!
Ma ei tahagi su lähedal olla! Isegi su mälestus on rõve!
Russ, püüa!
Valmis.
Üks peatus enne kojuminekut.
Oi ei, Larry!
Kao temast eemale, roostes romu!
Hei, ära solva.
Ta vaid pügas mind veidi. Ja tema nimi on Hank.
Vihane sepp pani Hanki needuse alla, aga ärge seda mainige. See on hell teema.
Vabandust, Hank.
Aitäh lõikuse eest. Teisel pool näeme.
Hea küll.
Lähme koju.
Hei, tüdruk! Igatsesid?
Tore on kodus olla, aga hakkan Hanki igatsema.
Ta võib veel siin olla.
Otsime ta üles.
Tore plaan, aga enne tagastame karbi Adrsya mäele.
Tõesti kahju, et Cornelius Mälestusekarbi varastas.
Ma ei tea, kas teie lood on alles.
Meie mälestusi ei kustutatud ära.
Need olid luku taga, et vargad ei saaks rüvetada.
Nagu kõvaketta sektsioonid. Nutikas.
See oli needuse viimane artefakt. Läki isa juurde!
Ütlen talle, et Corneliust kohtasime. - Isale on palju küsimusi.
Me tuleme, Alex.
Oi ei.
Ta on ikka kivistunud?
Ma ei mõista. See oli ju viimane artefakt.
Mida veel tegema peame?
Vaatasime igasse ruumi.
Aga mitte sellesse ruumi, mille olemasolust seni ei teadnud.
Vaadake! Liivakella taga koridoris, mida mälestuses nägime.
Seal on viimane punaste okastega taimejupp.
Ja see läheb otse varakambrisse.
Õnneks ma mäletan ukse koodi.
Tõlkinud Silver Pärnpuu