Pystyt tähän.
Ihan kuin liikuntatunnilla.
Olin reputtaa liikunnassa.
Vauhtia!
Ovi ei pitele kauan!
Kello!
Sain sen.
Ja minä sain sinut.
Melkein perillä!
Älkää pettäkö, lenkkarit!
Esi-isämme varasti tämän kauan sitten.
Se kuuluu tänne.
Poista kirouksesi ja kutsu vahtisi pois!
MUISTOLAATIKKO
En ole varma, paljonko hauras psyykeni enää kestää.
Matkustelu on kivaa mutta melkein kuoleminen ei.
Olette olleet todella rohkeita, mutta ehkä minun olisi pitänyt -
suojella teitä kaikelta tältä.
Niin isä teki, ja mihin se johti?
Hei. Me kaikki teemme parhaamme.
Miten teistä tuli noin viisaita?
Geeneillä. -Videopeleillä.
Mennään.
On vielä paljon töitä, jotta saamme isän takaisin.
Palautimme kaiken muun Larryn kartalta.
Olemme vihdoin punapiikkien päässä.
Tämän pitäisi olla viimeinen esine.
Näen vain kuvia Corneliuksesta.
Ovatko ne kirottuja?
Se ei yllättäisi.
Katsokaa.
Köynnös ei pääty tähän.
Se jatkuu seinän raon läpi.
Salahuone salaisessa siivessä.
Täällä ei varmasti ole mitään vaarallista.
Punapiikkinen köynnös päättyy virallisesti tähän.
Löysimme viimeisen esineen.
Antaa mennä!
Älä hätiköi.
Emme tiedä laatikosta mitään.
Vau. Se on pulmalaatikko.
Osien määrän perusteella -
ratkaisuja voi olla miljoonittain.
Tämä sopii minulle kuin nakutettu.
Varo sinäkin, Russ. Innostut aina pulmatehtävistä.
Äiti. Ymmärrän tilanteen vakavuuden ja osaan hillitä itseni.
Hienoa. Katsotaan, löydämmekö tietoja siitä.
Toivottavasti sen sisällä on henki.
Mitä puuhaat, kamu?
En halunnut, että osaset hukkuvat.
Et hillitse itseäsi.
Paraskin merikarhu osaa välttää tuulenpuuskia.
Minä vain järjestelen.
Ratkaisen arvoituksen kuin arvoituksen.
Sinuna en…
Voi ei. Russ?
Voi ei.
Tiesin, että pulmapakkomielteeni koituisi tuhokseni.
Oi, viisas. Olen kulkenut pitkän matkan saadakseni oppia sinulta.
Cornelius?
En halua käännyttää apua tarvitsevaa matkamiestä.
Emme kuitenkaan hyväksy ulkopuolisia joukkoomme.
Ymmärrän.
Moni kaltaiseni mies -
janoaa varmasti neuvoja pyhän muistolaatikon vartijalta.
Muistoja?
Saanko nähdä sen?
Pelkkä laatikon näkeminen tekisi matkastani vaivan arvoisen.
Hyvä on.
Muistolaatikko suunniteltiin lukemattomia sukupolvia sitten -
säilyttämään tärkeimmät muistomme.
Puheesta luopuneet -
siirtävät tapamme veljeltä toiselle sen avulla.
Vain nerokkaimmat mielet voivat ratkaista siinä olevat pulmat.
Olen taitava pulmapeleissä.
Varmasti, mutta tämä ei ole peliä.
Se on perintömme.
Ymmärrän täysin.
Kiitän, että jaoit sen kanssani.
On oikein pitää tällainen loisto lukkojen takana.
Ei! Laita se takaisin! -Mitä?
Kuka olet?
Näetkö minut?
Miten? Etkö olekaan muisto?
Miten sait tuon? Vastaa!
Minäkin olen hyvä pulmapeleissä.
Russ! Oletko kunnossa?
Luulen niin.
Enkö olekaan perheen rasavilli?
Se oli melkoinen näky.
Kehosi oli täällä, mutta mielesi kaukana ja laatikko poissa!
Näin Corneliuksen,
ja hän näki minut.
Laatikollinen Corneliuksen muistoja, jotka voivat puhua sinulle?
Se on pelottavaa jopa minusta.
Eikä hyvällä tavalla.
Tiedätkö, missä luostari sijaitsee?
Emme ole löytäneet viittauksia siitä.
Se oli Himalajan vuoristossa.
Miten voimme poistaa kirouksen, jos emme tiedä, mistä laatikko tuli?
Ette varmaan suostu tähän, mutta voimme mennä muistolaatikkoon,
selvittää sen alkuperän ja palauttaa sen.
Ei hassumpi ajatus.
Eikö?
En halua sitä, mutta se voisi toimia.
Ei ole ruumiillisia vaaroja eikä matkustamista.
Lisäksi ei ole muita vaihtoehtoja.
Vakoilutehtävä vihollismaastossa pahiksen heikkouden selvittämiseksi!
Pidän siitä.
Saanko pyytää jotain?
Toki, Stanley. Mitä?
Minä ja Larry haluamme tulla mukaan.
Meidän kanssammeko?
On selvää, miksi ette halua meidän poistuvan talosta.
Tällä kertaa ei tarvitse poistua.
Olisitte muistoissa ettekä ihmisten ilmoilla.
Meistä voisi olla paljon apua perheelle.
Puhuvat pääkallot pääsevät harvoin reissaamaan.
Miten voisin kieltäytyä?
Tervetuloa mukaan.
Asettakaa kätenne laatikon päälle.
Muistakaa, että teidät voidaan nähdä ja kuulla.
Näin sitä mennään.
Voi ei! Missä Linda on?
Se ei koskenut laatikkoon, joten se on muiston ulkopuolella.
Sääli. Se olisi nauttinut retkestä.
Olemmeko yhä kielletyssä siivessä?
Luulin, että menemme luostariin.
Tein samoin kuin viimeksi.
En tiedä, miksi se ei…
Hetkinen.
Tuo kohta on vähän kauempana.
Jokainen on varmaan eri muisto.
Kuin vaihtaisi kanavaa.
Katsokaa tätä.
Turvajärjestelmää rakennettiin yhä.
Muistatteko sen tällaisena? -Emme olleet heränneet vielä.
Heräsimme vasta, kun Cornis oli jo kiveä.
Onko sinulla vaikeuksia sen kanssa, Russ?
Voin auttaa. -Tajuan, miten se käynnistetään.
Muistojen välillä loikkiminen on yhä hankalaa.
Kyllä.
Iso laatikollinen sepän tarvikkeita ilahduttaa häntä kummasti.
Missä se pahuksen loitsu on?
Kyllä. Tuo se on.
"Teräksen huuto kajahtaa.
Nouse Vulkanuksen ahjosta!"
Mitä…
Onko siellä joku?
Hän kuuli meidät!
Vangitse tunkeilijat!
Hän on pelkkä muisto eikä voi tehdä mitään.
Eikö niin, Russ?
En ole varma.
Muisto tai ei, me häivymme täältä.
Vaihda kanavaa!
Minä yritän.
Metallihirviö jahtaa meitä. Yritä kovempaa!
Taisin onnistua.
Vauhtia, Stanley ja Larry!
Kädet laatikolle.
Voi sentään.
Palataan hakemaan heidät. -Russ? Saatko meidät takaisin?
Luulen niin.
En tosin tiedä, missä he ovat.
Tai missä me olemme.
Kesäkuu 1909.
Auttaako se?
Kesäkuu 1909?
Vain kaksi kuukautta ennen kuin Cornelius lakkaa kirjoittamasta.
Ja ennen kuin hän muuttuu kiveksi.
Hienoa. Stanley ja Larry ovat jumissa aikaa ennen tätä.
Haetaan heidät.
Jos se on siellä…
Piiloon.
…on järjestettävä löytöretki.
Olen tutkinut aluetta monta vuotta.
Vain minä voin viedä sinut Tlatoanin puolustuksen luo.
Arkusta tulee kokoelmani kohokohta.
Missä se on?
Teitä kutsutaan epäluotettavaksi, hra Vanderhouven.
Opastan teidät oikeaan paikkaan saavuttuamme Meksikoon.
Miksi uskoisin sinua, kun useat yliopistoa käyneet miehet -
eivät usko edes sen olemassaoloon?
Koska he eivät ota huomioon sitä tosiseikkaa,
että joki on siirtynyt länteen 400 vuoden aikana.
Minä raivaan oman polkuni.
Jos rahoitatte löytöretken, polkuni johtaa teidät arkun luo.
Tlatoanin puolustus on kiehtonut minua vuosikausia.
Se toisi minulle sanoinkuvaamatonta valtaa.
Aloita matkavalmistelut.
Hyvä on, hra Vanderhouven.
Liittyyköhän arkku jotenkin sukukiroukseen?
Ajoitus täsmää.
Katsotaan, mitä vanha gargoili puuhaa.
Tuo tunneli on uusi minulle.
Katsokaa.
Tiimalasi on yleensä täällä.
Köynnöksiäkään ei näy.
Mikähän on piileskellyt täällä kaikki nämä vuodet?
Iso metalliovi. Kuin holvissa.
Mikä joutaisi lukkojen taa enemmän kuin muut kirotut esineet?
Nyt ymmärrän muistolaatikon.
Salakoodi perustuu kronologisiin tietoihin eikä…
Kuka olet?
Miten sait muistolaatikkoni?
Se ei ole sinun. Varastit sen.
Usko pois, huligaani. Saat vielä katua päivää,
jolloin tunkeuduit Piikkikiven kartanoon.
Jos et vastaa kysymyksiini, minun on pakko toimia kovin ikävästi.
Miten ikävästi?
Mulkoiletko tehden passiivisaggressiivisia huomautuksia?
Itsepäisyydestäsi huomaan, että minun pitää olla vakuuttavampi.
Hyvä on. Kerron kaiken.
Olen lapsesi lapsenlapsen lapsenlapsi, Horus Vanderhouven.
Sinäkö olisit jälkeläiseni?
Tuskin.
Luuletko, että haluan olla sukua sinulle? Pilasit sukumme perinnön ahneudellasi.
Miten uskallat? -Ei. Miten itse uskallat?
Kaikki on sinun syytäsi.
Et ole edes oikea. Olet pelkkä muisto.
Ja sinä olet valehteleva varas,
joka murtautui kotiini anastamaan aarteeni.
Osaisiko varas kulkea kielletyssä siivessä näin hyvin?
Mistä tiedät, että kutsun aluetta sillä nimellä?
Koska asun täällä.
Tiedän myös paviaanin päästä, jonka varastit Kongosta,
ja hra Peckminin ennustusmaljasta.
Otit myös muistolaatikon luostarista Himalajan vuoristossa.
Tiedäthän. Kashmanika-vuorella.
Se ei ollut Kashmanika, senkin tomppeli.
Se oli Ardsya.
Tuo todistaa, että olet huijari.
Mitä Russ tekee?
Hän narrasi Corneliuksen paljastamaan luostarin sijainnin.
Totta. Jäin kiinni.
Jos annat laatikon ja vapautat minut,
lupaan, etten kerro salaisuuksiasi kenellekään.
Et tietenkään.
Et nimittäin poistu täältä koskaan.
Mutta olen perhettä!
Saatat olla nimeltäsi Vanderhouven, mutta et ole perhettä.
Oli taitavaa saada häneltä tietoja.
Kiitos, mutta laatikko on napattava, jotta pääsemme pois.
Pelastamaan Stanleyn ja Larryn.
Tyyppi on todellinen salaisuuksien noutopöytä.
Minulla on nälkä.
Näyttää pankkiholvilta.
Jos hän lukitsee laatikon sinne, emme saa sitä ulos.
Nyt minulla on suunnitelma.
Tätä tietä.
Hei!
Montako tunkeilijaa täällä on?
Olisi sääli rikkoa nämä.
Niillä on varmasti ainutlaatuinen kirottu menneisyys.
Et uskaltaisi.
Kokeillaanko? Hyvä on. -Odota.
Hyvä on.
Mitä haluat?
Haluamme vain laatikon, jotta voimme palata kotiin.
Ei koskaan.
Paha juttu.
Ei!
Russ! Anna mennä!
Irti, riiviö!
En haluaisi olla lähelläkään sinua!
Jopa muistosi on syvältä!
Russ! Ota koppi!
Valmiina.
Yksi pysäkki ennen kotia.
Voi ei, Larry!
Irti hänestä, romuläjä!
Olehan kiltisti.
Hän vain trimmasi minua. Hänen nimensä on Hank.
Vihainen seppä kirosi Hankin, mutta älkää sanoko mitään.
Se on arka paikka.
Anteeksi, Hank.
Kiitos trimmauksesta.
Nähdään toisella puolella.
No niin.
Palataan kotiin.
Oliko ikävä, tyttöseni?
Kiva olla kotona, mutta Hankia tulee ikävä.
Hän saattaa olla yhä jossakin.
Etsitään hänet.
Kuulostaa hyvältä, mutta ensin palautamme laatikon Adrsya-vuorelle.
Tuntuu kamalalta, että Cornelius varasti muistolaatikkonne.
En tiedä, onko tarinoitanne jäljellä.
Muistomme eivät pyyhkiytyneet.
Ne olivat lukkojen takana kaukana varkaiden hyppysistä.
Jaoit kovalevyn.
Fiksua.
Tuon pitäisi olla viimeinen esine. Mennään isän luo!
Haluan kertoa, että tapasimme Corneliuksen.
Minulla on paljon kysyttävää. -Tulossa ollaan, Alex.
Voi ei.
Onko hän yhä kiveä?
En tajua.
Se oli viimeinen esine.
Mitä muuta pitää tehdä?
Tarkastimme kaikki huoneet.
Paitsi sitä, mistä emme tienneet aiemmin.
Katsokaa! Tiimalasin takana on muistossa näkemämme käytävä!
Viimeinen punapiikkinen köynnös.
Se johtaa Corneliuksen holviin.
Hyvä, että muistan lukon yhdistelmän.
Tekstitys: Petra Rock