Tu gali, vaike.
Kaip fizinio lavinimo pamokoj.
Aš vos nesusikirtau joje.
Paskubėkit!
Durys tuoj nebeatlaikys!
Varpas!
Pagavau jį.
O aš pagavau tave.
Beveik atbėgom!
Batai, nenuvilkit!
Prieš daug metų jį iš tavęs pavogė mūsų prosenelis.
Bet jo vieta čia.
Prašau atšaukti prakeiksmą ir savo kiemsargį!
ATSIMINIMŲ DĖŽUTĖ
Nežinau, kiek dar atlaikys mano silpni nervai.
Keliaut smagu, bet nuolat gelbėtis nuo mirties - nelabai.
Judu drąsiai kovojate, bet iš dalies susimąstau,
ar neturėjau apsaugot jūsų nuo viso šito.
Tėtis bandė apsaugot. Žiūrėk, kas iš to išėjo.
Visi mes stengiamės kaip įmanydami.
Kas padarė jus tokius išmintingus?
- Genai. - Vaizdo žaidimai.
Eime.
Dar daug darbo liko, jei norim susigrąžint tėtį.
Visa kita iš Lario žemėlapio jau grąžinom.
Pagaliau raudonspyglio erškėčio pabaiga.
Tai paskutinis artefaktas, kurį atidavę sugrąžinsim tėtį.
Bet čia tik krūva Kornelijaus nuotraukų.
Ar jos prakeiktos?
Nenustebčiau.
Žiūrėkit.
Čia ne erškėčio pabaiga.
Jis peraugęs šį tarpą sienoje.
Slaptas kambarys slaptame sparne.
Tikrai nereikėtų susirūpinti.
Štai čia tikroji raudonspyglio erškėčio pabaiga.
Ir paskutinis artefaktas iki tėčio laisvės.
Padarykim tai!
Ramiau, maskate.
Kol kas nieko nežinom apie šią dėžutę.
Tai galvosūkių dėžutė.
Kai tiek daug detalių,
skirtingų konfigūracijų gali būt milijonai.
Akivaizdu, kad tai darbelis man.
Tau galioja tas pats, Rasai. Būk atsargus. Pameti galvą dėl galvosūkių.
Mama, žinau, kokia rimta situacija, aš valdysiuosi.
Puiku. Eime pažiūrėti, ar rasime apie ją informacijos.
Baisiai tikiuosi, kad ten tūno džinas.
Drauguži, ką darai?
Nenorėjau, kad detalės iškristų ir pasimestų.
To nepavadinčiau valdymusi.
Net geriausias pasaulio jūreivis žino, kad reikia vengti škvalo.
Aš tik tvarkau ją.
Nėra galvosūkio, kurio neįveikčiau.
Verčiau ne…
Ujui. Rasai?
O ne.
Žinojau, kad galvosūkių manija bus mano pragaištis.
O išmintingasis, daug dienų ir naktų keliavau, kad galėčiau mokytis iš jūsų.
Kornelijus?
Nesinori nusigręžti nuo keliautojo, kuriam reikia pagalbos.
Tačiau mūsų ordinas nepriima pašaliečių.
Suprantu.
Turbūt daug kas kaip aš
nori mokytis iš žmogaus, kuris yra šventos Atsiminimų dėžutės saugotojas.
Atsiminimų?
Galėčiau pamatyti ją?
Net jei tik akies krašteliu išvysiu dėžutę, kelionė nebus bergždžia.
Gerai.
Atsiminimų dėžutę
prieš daugel amžių sukūrė mūsų ordinas,
kad laikytume joje svarbiausius prisiminimus.
Šitaip perduodame savo tradicijas
iš kartos į kartą ir tiems broliams, kurie priėmė tylos įžadus.
Tik patys protingiausieji gali įveikti galvosūkius, esančius ant dėžutės.
Aš visada buvau imlus galvosūkiams.
Esu tuo tikras, tačiau čia ne žaidimas.
Tai mūsų palikimas.
Visiškai suprantu.
Ir dėkoju, kad pasidalinote šiomis žiniomis.
Teisingai darote, kad laikote tokią gėrybę užrakintą.
- Ne! Padėk ją atgal į vietą! - Ką?
Kas tu toks?
Tu matai mane?
Kaip? Maniau, tu tik atsiminimas!
Iš kur ją gavai? Atsakyk!
Ne tu vienas imlus galvosūkiams.
Rasai! Tau viskas gerai?
Atrodo.
Maniau, kad tai aš neatsargi.
Nieko sau vaizdelis.
Tavo kūnas liko čia, bet protas klajojo kažkur toli, o dėžutė dingo!
Aš mačiau Kornelijų.
Ir jis mane pamatė.
Dėžutėje yra Kornelijaus prisiminimai? Ten su tavim kalbėjo?
Net man tai atrodo baisu.
Blogąja prasme.
Ar atpažinai, kur buvo tas vienuolynas?
Vartėme užrašus, bet nieko apie tai neradome.
Kažkur Himalajuose.
Kaip panaikint dėžutės prakeiksmą, jei nė nežinom, iš kur ji?
Žinau, kad jūs tam prieštarausit, bet gal grįžkim į Atsiminimų dėžutę,
kad išsiaiškintume, iš kur ji, ir grąžintume ją ten?
Nebloga mintis.
Nebloga?
Netobula, bet manau, gali pavykt.
Nėra akivaizdaus fizinio pavojaus, nereikia keliauti.
Be to, neturime kito pasirinkimo.
Šnipų misija priešo teritorijoje išsiaiškinti piktojo genijaus silpnybę!
Palaikau šią idėją.
Galiu kai ko paprašyti?
Žinoma, Stenli. Ko norėtumei?
Mudu su Lariu norėtume padėti jums
šiame nuotykyje.
Norit keliaut kartu?
Suprantama, kodėl nenorėjote, kad paliktume namus.
Bet šįkart ir nereikia jų palikt.
Nes būsite atsiminime, o ne viešumoje.
Manom, būsim labai naudingi jūsų šeimai.
Be to, mes, kalbančios kaukolės, nedažnai turim kur pasibūt.
Kaip galim nesutikt, kai taip pasisakėt?
Sveiki, komandos draugai.
Visi dėkite rankas ant dėžutės.
Atminkit, ten jus gali ir matyti, ir girdėti.
Kas bus tas bus.
O ne. Kur Linda?
Ji nelietė dėžutės, tad turbūt nepateko į atsiminimą.
Apmaudu. Išvyka jai tikrai patiktų.
Mes vis dar apribotajame sparne?
Maniau, keliausim į vienuolyną.
Dariau tą patį, ką praeitąkart.
Nežinau, kodėl ji ne…
Palaukit.
Ši dalis aukštesnė.
Turbūt visos jos yra skirtingi prisiminimai.
Tarsi pulteliu junginėtum kanalus.
Žiūrėkit.
Jie vis dar vedė saugos sistemą.
Ar šitaip viską atsimenate?
Ne, dar nebuvome prabudę.
Prabudom, kai senis Kornis jau buvo suakmenėjęs.
Rasai, ar tau iškilo sunkumų?
- Galiu padėt. - Aš suprantu jungimo mygtuką.
Tik aiškinuosi, kaip atrinkti atsiminimus.
Taip.
Nesu mačius, kad kas nors taip džiaugtųs dėže su kalvio įrankiais.
Nagi, kur tas nelemtas užkalbėjimas?
Taip. Štai kur.
„Plieno verksmas netyla.
Jis iš Vulkano kalvės pakyla!“
Ka…
Ar čia kas yra?
Jis mus išgirdo!
Sugauk įsibrovėlius!
Jis atsiminimas. Nieko nepadarys.
Tiesa, Rasai?
Nesu tuo tikras.
Atsiminimas jis ar ne, dingstam iš čia.
Greit perjunk kanalą!
Stengiuosi.
Mus vejasi metalinė pabaisa! Pasistenk labiau!
Manau, pavyko.
Stenli, Lari, greičiau!
Rankas ant dėžutės.
O vargeli.
Turim grįžti jų.
Rasai? Gali mus sugrąžint?
Taip, manau.
Tik tiksliai nežinau, kur jie.
Ar kur tiksliai esam mes.
1909 m. birželis.
Aiškiau?
1909 m. birželis?
Tai du mėnesiai iki paskutinio Kornelijaus įrašo.
Turbūt du mėnesiai ir iki jo suakmenėjimo.
Puiku. Žinom, kad Stenlis ir Laris įstrigo tame tarpe.
Pasiimkim juos.
Jei ji ten, kaip sakai…
Greičiau. Slėpkimės.
…tuomet reikia leistis į ekspediciją.
Ilgus metus tyrinėju tą regioną.
Aš vienintelė galiu nuvesti jus prie Tlatoanio ginties.
Ta skrynia bus mano kolekcijos pažiba.
Na, tai kur ji?
Neįsižeiskite, bet girdėjau, kad nesat patikimas, pone Venderhuvenai.
Nuvesiu jus į tikslią vietą, kai nuvyksime į Meksiką.
Kodėl turėčiau tikėt tavim,
kai tuntas išsilavinusių vyrų
sako man, kad toks daiktas neegzistuoja?
Todėl, kad nė vienas iš tų mokslininkų nepaaiškino,
kodėl per keturis pastaruosius amžius upė pakrypo į vakarus.
Aš pati kuriu savo kelią.
Jei finansuosite ekspediciją, tas kelias atves jus prie skrynios.
Tlatoanio gintis intriguoja mane jau daugelį metų.
Sunku net įsivaizduoti, kokią neaprėpiamą galią suteiktų toks turtas.
Paruošk viską.
Žinoma, pone Venderhuvenai.
Manot, ta skrynia susijusi su šeimos prakeiksmu?
Laikas sutampa.
Tuomet pažiūrėkim, ką tas senis gargola rezga.
Niekad nemačiau to tunelio.
Žiūrėkit.
Čia dažniausiai kybo smėlio laikrodis.
Ir čia nėra to erškėčio.
Kažin, kas čia slepiasi tiek metų?
Didžiulės metalinės durys, tarsi nuo saugyklos.
Ką jis uždarytų, kas būtų pavojingesnis
už kitus prakeiktus daiktus?
Dabar supratau šią Atsiminimų dėžutę.
Šifras veikia chronologine tvarka, o ne…
Kas tu toks?
Kaip gavai mano Atsiminimų dėžutę?
Ji ne tavo. Tu ją pavogei.
Paminėsi mano žodžius, chuligane.
Pasigailėsi dienos,
kai įsilaužei į Erškėčių dvarą.
Jei neatsakysi į mano klausimus,
būsiu priverstas elgtis nemaloniau.
Kaip nemaloniau?
Piktai dėbčioti, laidyti klastingas replikas?
Matau, tavo užsispyrimui įveikti reikės įtikinamesnių priemonių.
Gerai. Viską pasakysiu.
Esu tavo proproproanūkis
Horas Venderhuvenas.
Tu? Mano palikuonis?
Aš taip nemanau.
Manai noriu būt tavo giminė?
Tu savo godumu sugadinai mūsų šeimos palikimą.
Kaip tu drįsti?
Ne. Tai kaip tu drįsti?
Tu dėl visko kaltas.
Be to, nė nesi tikras.
Tu tik atsiminimas.
O tu vagis ir melagis,
įsmukai į mano namus, kad nukniauktum mano brangenybes.
Jei aš tik vagis, iš kur taip gerai pažįstu apribotąjį sparną?
Iš kur žinai, kaip vadinu šią zoną?
Nes aš čia gyvenu.
Žinau ir apie babuino galvą, kurią pavogei iš Kongo.
Aiškiaregių dubenį klasta atėmei iš p. Pekmino.
Šią Atsiminimų dėžutę pavogei iš vienuolyno Himalajuose.
Žinai, iš to, kuris stūkso ant „Piniginio“ kalno?
Ne ant „Piniginio“, neišmanėli.
Ant Adresijos.
Tai įrodo, kad tu tik sukčius.
Ką Rasas daro?
Jis pergudravo Kornelijų, kad šis atskleistų vienuolyno vietą.
Tu teisus. Pričiupai mane.
Bet jei atiduosi dėžutę ir paleisi mane,
prisiekiu niekam neišduoti tavo paslapčių.
Žinoma, kad neišduosi.
Nes pasirūpinsiu,
kad niekad neištrūktum.
Bet aš giminė!
Gal ir turi Venderhuvenų pavardę, bet tu nesi giminė.
Kietai ištraukei informaciją, dički broli.
Dėkui,
bet jei norim grįžt, turim atgaut dėžutę.
Ir išgelbėti Stenlį su Lariu.
Tas tipas paslapčių prikepęs kaip blynų.
Taip, aš noriu valgyt.
Panašu į banko saugyklą.
Jei užrakins ten tą dėžutę, niekad neištrūksim.
Šįkart aš turiu planą.
Eime čionai.
Kiek čia jūsų, įsilaužėliai, yra?
Kaip būtų gaila sudaužyti šituos.
Esu tikra, jie turi nepakartojamas prakeikimo istorijas.
Tu neišdrįstum.
Nori rizikuoti?
- Pirmyn. - Palauk.
Gerai jau.
Ko tu nori?
Mes tenorim dėžutės, kad galėtume grįžt namo.
Niekada.
Kaip negaila.
Ne!
Rasai! Daryk, ką reikia!
Pasitrauk, bukaprote!
Patikėk, aš nenoriu būt prie tavęs!
Net tavo atsiminimas bjaurus.
Rasai, gaudyk!
Paruošta.
Viena stotelė prieš namus.
O ne, Lari!
Pasitrauk nuo jo, tu surūdijęs kibire!
Gražiau kalbėk.
Jis tik apkirpo mane. Ir jis vardu Henkas.
Pasirodo, Henką prakeikė piktas kalvis, bet nieko nesakykit.
Jis jautrokai į tai reaguoja.
Atsiprašau, Henkai.
Dėkui, kad apkirpai.
Pasimatysim kitoje pusėje.
Gerai.
Keliaukim namo.
Sveika, mergyt. Pasiilgai manęs?
Gera būti namie, bet pasiilgsiu Henko.
Gal jis vis dar kur nors čia.
Reikėtų susirasti jį.
Puiki mintis, bet pirma grąžinkim šią dėžutę į Adresijos kalną.
Be galo nesmagu, kad Kornelijus pavogė jūsų Atsiminimų dėžutę.
Nežinau, ar ten liko jūsų istorijų.
Mūsų atsiminimai neištrinti.
Jie paprasčiausiai užrakinti - joks vagis negali jų suteršti.
Atskirtas standusis diskas.
Gudru.
Grąžinus šį artefaktą prakeiksmas turėtų išnykt. Eikim pas tėtį!
Nekantrauju papasakot, kad sutikom Kornelijų.
Turiu jam tiek daug klausimų.
Mes ateinam, Aleksai.
O ne.
Jis vis dar akmeninis?
Nesuprantu.
Tai turėjo būt paskutinis artefaktas.
Ką dar turime padaryti?
Patikrinom visus kambarius.
Išskyrus tą, apie kurį iki šiol nežinojome.
Žiūrėkit, už smėlio laikrodžio, koridoriuje, kurį matėm atsiminime!
Ten yra paskutinė raudonspyglio erškėčio vija.
Ji veda prie Kornelijaus saugyklos.
Laimei, atsimenu kodą.
Išvertė Kristina Čeidaitė