Võitlesin paavianide, kivisisalike, Noppera-bõde,
sõnumitooja, selki ja meie superkurjamist esiisaga,
aga elektritööriistu ikka kasutada ei või?
Kus on loogika?
Nii on mul veidigi kontrolli su ohutuse üle. Tule mulle vastu, Pan.
Ma mõistan sind, Pandora.
Mul on aastate kogemused piraadina, aga ei või pistodagi visata.
Soovitasin vaid sul valida hobi, mis ei vaja jäsemeid, lihaseid
ega sihtimisvõimet. Ohtlik oleks.
Russ, kas sul on taskulamp?
Liiga pime. Ma ei näe varakambrit.
Vaata vaid! - Midagi huvitavat leidsid?
Okkaline taim katab seinu.
Aga punased okkad?
Ma näen neid! Ja näen ka…
Oot, mis see on?
ASTEEKIDE KAELAKEE
Halloo?
Näed? Seal pole kedagi elusat.
Seda ma kardangi.
Kas seda nägidki, Russ?
Jah. Kes see on?
See on Apollo. Alexi isa, teie vanaisa.
Ta pole üksi. Vaadake.
Apollo kaksikvend Artemis. Teisi ei tunne ma ära.
No seal on Xerxes, Alexi vanaisa.
Corneliuse tütar Freya. Vaeseke.
Ja teda pole tutvustada vaja.
Varakamber!
Teadsin, et vajan Corneliuse mälus nähtud koodi.
See ongi artefaktide lõpuboss? Keeglikuul?
Vaadake jälge selles.
Liivakell on puuduv osa.
Jah. Jõudsime ringiga selleni. Meie teekonna lõpp on lähedal.
Linda, ei!
Linda, seis!
Oi ei! Linda.
Cornelius sai kirstu kätte,
aga liivakella katsudes kivistus ta nagu Linda.
Kuid Alex liivakella ei katsunud, ent ikka kivistus.
Järeldan, et artefakti katsudes saad needuse,
aga artefakti varastades saab needuse kogu su suguvõsa.
Taim juhatas meid artefaktideni, et Corneliusest alanud needuse peataksime.
Taim tõi meid kirstuni, mida ei või katsuda? Ma ei mõista.
Me vist ei märka midagi.
Bingo! Hieroglüüfid.
Peame need ära tõlkima.
„Tooge kaks eset kokku, et suurt väge valla päästa.
Kolmas ese on võimas kilp.“
Kolmas ese?
Kus sa seda nägidki?
Aitan Alexil ta raamatu jaoks uurida.
Selge.
Sky, kas sul on aega mu kabinetis vestelda?
Muidugi. Ma tulen su järel.
„Kolmas ese“? Kas keegi kolmandat eset näeb?
Äkki vana nuivähk peitis selle ära?
Piraadina õpid, et kogu aaret ei tasu ühte kotta matta.
Cornelius ei jõudnud midagi peita. Ta kivistus kohe, kui liivakella puutus.
Ehk on see nagu Russi kinnisideest puslekarp?
Polnud kinnisidee.
Sa armastad puslekarpi.
Tahad sellega abielluda…
Oi ei! Kas ma kivistun?
Vastupidi. Positiivne tulemus.
Ma muretsen su pärast, Sky.
Sa olid valmis siin tööle hakkama, aga nüüd tegeled Alexi raamatuga?
Georgia, andesta, et ma töö asjus ei vastanud.
Mul on sinuga siin suured plaanid. Ütle vaid, kui sa pole enam huvitatud.
Olen kindlalt huvitatud.
Mul on lastega tegemist ja Alexit ähvardab tähtaeg,
seega pingutame kõik, aga lõpp paistab.
Hästi, kullake. Anna mulle teada, kui tahad millestki muust rääkida.
Tänan. Kõik saab korda. Ma võtan kohe varsti ühendust.
Õiega kaelakeed ma ei leidnud, aga kirstu taha oli topitud see.
Kaart Corneliuse mälestusest. See näitab kirstu päritolu.
Peame ikka kaelakee leidma. Otsisime kõikjalt. Seda pole siin.
Päevikutes seda ka ei mainita.
Oot, mulle meenus miski! Püsige paigal.
HIRMSAD ÕUDUSED KÕHE KROONIKA
Kõhe Kroonika? Kust sa need said?
Ma tellin seda juba ammu. Isa lubas.
Aga muidugi.
Siin see ongi. „Yucatáni džungli bruja“.
Bruja on hispaania keeles „nõid“.
Igaüks teab seda.
Las ma loen seda. - Pole vaja. Vaata pilti.
See oli kirstus!
Kirst on loodetavasti viimane artefakt. Nautige puhkust.
Tegelikult on mul üks palve.
Ma tean, et ta on… Aga kas saaksite…
Me hoolitseme tema eest.
Olgu, lapsed. Margie ootab.
Sky, ma pean küsima: ega need artefaktid, mida transpordime, illegaalsed ole?
Me oleme vanad sõbrad, seega räägin sulle tõtt.
Need artefaktid…
Seda ei saa teisiti öelda: need on neetud.
Aga illegaalsed pole? Milline kergendus!
Needustega tuleme toime. Födekad oleksid aga teine teema.
Tõesti? See ei heiduta sind?
Isegi mul oli seda raske uskuda ja minu pere ju.
Kui mu sõbrad mulle midagi ütlevad, usaldan neid. Nii lihtne ongi.
Aitäh, et mõistev oled. Andesta, et ma sulle varem ei öelnud.
Arusaadav. Sa kaitsed oma peret.
Aga Sky, sa oled minu pereliige ning ma pean sind kaitsma.
Oma järgmise maali jaoks katsetan renessansi stiiliga.
Mind on ka keraamika huvitanud.
Mitme uue hobi jaoks ei pruugi aega olla. Pere võib ikka aeg-ajalt meie abi vajada.
Stan, lepi tõsiasjaga.
Kui needus kaob ja Alex naaseb, ei taha enam keegi siia alla tulla.
Jääme tahes-tahtmata pensionile.
Mulle see ei meeldi.
Tahan, et mu elul oleks eesmärk. Kui ma pole kasulik, siis mis ma olen?
Meil on vesi, toit… - Ja matkakaart.
Müüja sõnul giidid seda teed ei kasuta, sest kartvat metsanõida.
Ju peame siis omapäi minema.
Tore.
Kas haistate seda, lapsed? Lille lõhn. Plumeeria?
Nagu kaelakee lilleõis.
Ja neid on veel.
Küllap tee lõpus on maiustustest maja. Nagu „Hansus ja Gretes“.
Nagu muinasjutus, kus nõid peaaegu kaks last ära sõi?
Jah, aga maiustusi oli ka.
Noh, lõppudest rääkides…
Mida nüüd teha?
Ju ma lähen sisse.
Oodake mu märguannet.
See on nii kaunis. - Vau.
Kas maiustusi näete?
Maiustusi peaks olema.
Ära nii tee!
Tervist, rändurid. Mina olen Ania.
Sa oled… Ma tean sind.
Paljud oma arust teavad mind, sest olen külalislahke.
Teil on vist kõht tühi. Tulge, sööme.
Tema oli arheoloog Corneliuse mälestuses.
Ta on nõid? - Tõesti tema nägu,
aga mälestus oli saja-aastane.
Kas kõik on korras?
Kas te ei taha minuga midagi näksida?
Ma tegin oma tütre Dahlia jaoks rohkem, aga ta hilineb veidi.
Kas olete tütrega siin kaua elanud?
Mehhikos, jah. Algul kolisime palju ringi, aga Yucatánis oleme aastaid olnud.
Ania, su kaelakee on kaunis. Kust sa selle said?
See on pikk lugu.
Teie õnneks mul aega jagub.
Ma olin kunagi arheoloogiatudeng,
keda kütkestasid asteekide artefaktid.
Tollal oli raske pääseda ligi iidsete tsivilisatsioonide infole.
Millal see oli?
Ammu. Ära sega vahele.
Olin kursuse ainus naine.
Keegi ei tahtnud mu ekspeditsiooni rahastada,
kuni kohtasin kord salapärast kollektsionääri.
See oli Cornelius! Meie vaarvaarisa. Mis on?
Te olete Cornelius Vanderhouveni järglased?
Jah, aga soovime, et poleks. Meil on needus selle koletise tõttu.
Ja kirstu tõttu, milleni sina ta juhatasid.
Tlatoani Kaitse on teie käes? Olen aastaid mõelnud, mis kirstust sai.
Mida sellest rääkida oskad?
Olin algul nõus Corneliust selleni viima, et arheoloogina oma karjääri edendada.
Aga teel Mehhikosse hakkasin oma otsust kahetsema.
Tlatoani Kaitse abil ei pea ma tagajärgi kartma.
Mu eesmärk ei ebaõnnestu iial!
Tlatoani Kaitse peaks suuri juhte kaotuse eest kaitsma.
Aga ma mõistsin, et Cornelius vääris saatust, mida ta vältida tahtis.
Pidin kirstu kasutamist takistama. Aga kuidas? Ta oli sihikindel.
Õnneks teadsin tänu oma uuringutele, et kirstu väge
ei saa kasutada ilma kolmanda esemeta, mis toimib kilbina.
Aga Cornelius seda ei teadnud.
Läitke süütenöör!
Võtsin oma elu eesmärgiks hoida Tlatoani Kaitset eemal
Corneliusest ja teistest, kes seda kuritarvitaksid.
Seega kadusin ma džunglisse,
kus avastasin peagi, et sel kaelakeel on elu jõud.
Ja seetõttu olen siiani siin.
Kee teeb surematuks?
Seda ma ei tea, aga see on mind palju kaitsnud.
Sellega saab liivakella puutuda.
Ania, palun tule meiega, et saaksime needuse peatada.
Muidu kivistuvad Russ ja Pandora järgmisena.
Kivistuvad? Muidugi tulen ma appi.
Pered peaksid koos olema.
Võrratu. Aitäh. Meie lennuk on džungli ääres.
Mitte praegu. Pime on. Magame veidi ja siis hommikul läheme.
Aeg pole ju hiline. Päike paistab.
Dahlia oleks kindlalt nüüdseks naasnud.
Tutvustan teid hommikul. Küll jumaldate teda.
Teeme midagi. Me ei saa siin ööbida.
Kahju on seda öelda, aga võiksime salaja tema kaelakee varastada.
Nii poleks me Corneliusest paremad. Austame seda, et Ania vajab aega.
Russ, oled ärkvel? - Jah.
Kas kuuled ka sosistamist?
Ju see on Ania või ta tütar.
Lähen vaatan, mis toimub.
Oota, ma tulen ka!
Russ, kuula. See hääl.
See on Ania. Näed? Lähme tagasi.
Oot. Ma tahan näha, kellega ta räägib.
Kullake, mul on valus sind nii üksildasena näha.
Jah, ma mõistan.
Sa küll ei usalda võõraid, aga need lapsed on kenad.
Tüdruk meenutab sind. - Vabandust. Allergiad.
Peaaegu jäime vahele. Läki.
Und ei tule?
Jah. Tead küll, lennuväsimus.
Las ma näitan teile oma aeda. Kuu-lehtertapud on täna vapustavad.
Me vist pigem…
Tulge aga, korraks vaid. Ennenägematu vaatepilt.
Väga ilus, aga peaksime magama.
Ei!
Mis asja…
Säh sulle „Hansu ja Gretet“!
Lapsed?
Pandora? Russ? Kus te olete?
Russ? Pandora? Russ?
Ania, sina või?
Sa oled vist Ania tütar. Dahlia, eks?
Tere. Ma olen Sky ning otsin oma lapsi.
Sky! Miks sa ärkvel oled?
Kus mu lapsed on? - Nad läksid mu lilli vaatama.
Peagi naasevad. Tore on külalisi võõrustada.
Ania, mängudeks pole aega.
Ma ei mängi mänge.
Te pere on süüdi needuses, mis mu elu ära rikkus.
Võite vähemalt meile veidi seltsiks olla.
Mul, Russil ja Pandoral pole needusega pistmist!
Vihkame kõik Corneliuse tegu.
Me võitleme samal poolel.
Russ, kuula! See on ema. - Kus mu lapsed on?
Ema, siin oleme!
Hoidsin kogu elu Tlatoani Kaitset maailmast eemal ja mida sain tänutäheks?
Pidime Dahliaga džunglites ringi hiilima,
sest mind kardetakse, nimetatakse bruja'ks.
Ja siis ühel päeval ärkasin
ning Dahlia oli… selline.
Mul on tõesti kahju, Ania.
Kui mu lastega juhtub nii, olen muserdatud.
Vaata, selle kirstu vargus käivitas needuse me mõlema perede jaoks.
Saaksime selle peatada, kui…
Kuidas julged nimetada mind vargaks pärast kõiki mu üleelamisi?
Ema! - Nautige oma ühist aega perena.
Andesta, et lahkusime.
Mu lapsukesed… Andestage, et seda kogema pidite.
Küll me mõtleme midagi välja.
See ei sobi! Me ei tulnud nii kaugele, et nüüd põruda!
Ania!
Nad hävitavad mu aeda.
Nad käituvad, nagu vangikeldris oleksid. See on paradiis.
Cornelius Vanderhouveni pere ei väärigi nii head.
Küll nad rahunevad
ja teist kolmest saavad parimad sõbrad.
Ma olen selles kindel.
Oi ei. Mitte mu plumeeriad…
Kui veel ühe plumeeria välja tõmbad, panen su seda kahetsema.
Ania, palun lase meid välja!
Ei! Ma ei saa lasta Cornelius Vanderhouveni perel vaba olla.
Tahan õiglust. - Sa pole sangar, kuigi näed end sellena.
Cornelius poleks kirstu ilma sinu abita saanud, seda ma tean.
Sa ei tea midagi, laps.
Ma olin noor. Olen tollast viga kuhjaga korvanud.
Aga nüüd teed taas vea! Jah, sa kaitsesid maailma Corneliuse eest,
aga teda pole enam. Me päästame kirstuga vaid oma isa,
kes oli sama süütu nagu su tütar.
Meid siin hoides oled kurikael.
Kes maailma sinu eest kaitseb?
Ära vaata mind nii!
Tahtsin karistada vaid Corneliust.
Ma ei teadnud, et ta pere ka needuse saab.
Sellest teades poleks ma kaelakeed enda kätte jätnud.
Milleks mulle kogu see aeg, kui ma ei saa seda sinuga veeta?
Võtke see.
Sa ei pea… Võid meiega tulla.
Ma ei taha seda enam. Sul oli õigus.
Üritasin Corneliust liigsest väest lahus hoida,
aga see rikkus hoopis minu ära.
Pärast oma isa päästmist tagage see, et Tlatoani Kaitse hävitatakse,
kas siis teie või kirstu tõeliste omanike poolt.
Ania, aitäh sulle.
Kasutame täiskuud ära.
Käskige Alexil valmis olla. Ma toon liivakella.
Just nii.
Vesi sees. Pange ohvriannid.
Isa?
Kus ta on? - Ta oleks juba vastanud. Midagi on mäda.
Tõlkinud Silver Pärnpuu