Olemme kohdanneet paviaaneja, liskovauvoja, noppera-bō-henkiä,
lähetin, selkien ja superpahan esi-isämme,
mutta en saa käyttää sähkötyökaluja?
Selitä tämä.
Se antaa hieman varmuutta siitä, että voin suojella sinua.
Leiki mukana, Pan.
Tunnen tuskasi, Pandora.
Rosvosin merillä vuositolkulla, mutta en saa heittää yhtäkään tikaria.
Ehdotin vain, että harrastat jotain, mikä ei vaadi raajoja, lihaksia -
eikä osumatarkkuutta.
Se olisi vaarallista.
Russ. Onko taskulamppu sinulla?
Liian pimeää. En näe holvia.
Katsokaa tuota.
Löysitkö jotain kiinnostavaa?
Seinät ovat köynnösten peitossa.
Entä punaiset piikit?
Näen ne. Näen myös…
Hetkinen. Mikä tuo on?
ASTEEKKIRIIPUS
Huhuu?
Ei siellä ketään ole. Ei ketään elävää.
Sitä minä pelkäänkin.
Tämänkö sinä näit, Russ?
Kyllä. Kuka se on?
Apollo. Alexin isä ja teidän isoisänne.
Hän ei ole yksin. Katsokaa.
Apollon kaksoisveli, Artemis. En tunnista muita.
Tuossa on Xerxes, Alexin isoisä.
Freya, Corneliuksen tytär. Tyttörukka.
Hän taas ei esittelyjä kaipaa.
Holvi.
Arvasin, että tarvitsen yhdistelmän Corneliuksen muistosta.
Onko viimeinen esine keilapallo?
Katsokaa painaumaa.
Tiimalasi on puuttuva osa.
Aivan. Olemme palanneet alkuun, ja matkan pää häämöttää.
Voi ei. Älä, Linda!
Seis, Linda!
Voi ei. Linda.
Cornelius sai laatikon,
mutta koskettaessaan tiimalasia hän muuttui kiveksi Lindan tavoin.
Alex ei koskenut tiimalasiin mutta muuttui silti kiveksi.
Päätelmäni on, että esinettä koskettaessa -
joutuu itse kirotuksi, mutta jos sen varastaa, koko suku kirotaan.
Köynnös johtaa meidät esineiden luo,
jotta voisimme peruuttaa Corneliuksen tuoman kirouksen.
Köynnös johdatti meidät arkun luo, mutta emme voi koskea siihen. En tajua.
On jotain, mitä emme huomaa.
Bingo. Hieroglyfejä.
Käännätetään ne.
"Yhdistä kaksi palaa ja vapauta suuri voima.
Kolmas pala on mahtava suoja."
Kolmas pala?
Missä näit tämän?
Autan Alexin kirjan taustatutkimuksen kanssa.
Vai niin.
Ehditkö jutella toimistossani?
Totta kai. Tulen ihan kohta.
"Kolmas pala?" Näettekö kolmatta palaa?
Ehkä vanha merirokko kätki sen. Koko aarretta ei haudata yhteen paikkaan.
Cornelius ei tainnut ehtiä kätkeä mitään.
Hän muuttui kiveksi heti, kun kosketti tiimalasia.
Ehkä tämä on kuin Russin jumaloima pulmalaatikko.
En jumaloinut sitä.
Rakastat pulmalaatikkoa. Haluat viedä sen vihille…
Voi ei! Muutunko kiveksi?
Päinvastoin. Tulos on myönteinen. -Hei.
Olen huolissani sinusta, Sky.
Muutama kuukausi sitten olit valmis töihin täällä,
mutta nyt työskentelet Alexin kirjan parissa.
Voi, Georgia. Anteeksi, etten vastannut sinulle.
Minulla oli suuria suunnitelmia varallesi täällä.
Voit kertoa, jos et ole enää kiinnostunut. -Olen ehdottomasti kiinnostunut.
Olen ollut kiireinen lasten kanssa, ja Alexilla on tiukka aikataulu,
joten koko perhe uurastaa. Pian on valmista.
Hyvä on. Kerro kuitenkin, jos haluat puhua mistään muusta.
Kiitos. Kaikki järjestyy kyllä.
Nähdään taas. Hyvin pian.
En löytänyt kukkariipusta, mutta tämä löytyi laatikon takaa.
Kartta Corneliuksen muistosta. Arkku tuli tuolta.
Riipus pitää yhä löytää.
Etsimme kaikkialta, eikä se ole täällä.
Kirjatkaan eivät mainitse sitä.
Hetkinen. Muistin jotain.
Älkää liikkuko.
KAUHUTARINOITA KAMMOKIRJA
"Kammokirja"? Mistä löysit nämä, Pandora?
Olen tilannut niitä 8-vuotiaasta asti. Isä antoi luvan.
Tietenkin.
Tässä. "Yucatánin viidakon brujat."
"Noidat" espanjaksi.
Kaikki tietävät sen.
Anna minun lukea se. -Ei tarvitse. Katso kuvaa.
Se oli arkussa.
Arkku on toivottavasti viimeinen esine, joten nauttikaa vapaa-ajasta.
Minä haluan pyytää palvelusta.
Se on… Mutta voisitteko…
Pidämme siitä hyvää huolta.
No niin, lapset. Margie odottaa.
Pakko kysyä, Sky. Eivät kai kuljettamamme esineet ole laittomia?
Olemme vanhoja ystäviä, joten kerron totuuden.
Esineet…
On pakko puhua suoraan. Ne ovat kirottuja.
Mutta eivät laittomia? Huh! Mikä helpotus.
Kestän kiroukset. Viranomaiset ovat asia erikseen.
Oikeasti? Eikö se pelota sinua?
Edes minä en uskonut sitä ensin, vaikka kyse on perheestäni.
Luotan ystäviini, kun he kertovat jotain.
Siinä kaikki. -Kiitos, että ymmärrät.
Anteeksi, etten kertonut aiemmin. -Tajuan kyllä. Suojelet perhettäsi.
Olet kuitenkin minun perhettäni, ja haluan suojella sinua.
Seuraavassa maalauksessa kokeilen renessanssityyliä.
Myös savenvalanta kiehtoo minua.
Aikasi ei ehkä riitä monille harrastuksille.
Perhe saattaa yhä tarvita apuamme.
Hyväksy todellisuus, Stan.
Kun kirous katoaa ja Alex palaa takaisin, kukaan ei halua käydä täällä enää.
Jäämme eläkkeelle, vaikka emme haluaisi. -En halua.
Haluan, että elämälläni on tarkoitus. Mitä iloa minusta muuten on?
Meillä on vettä, muonaa… -Ja patikointikartta.
Oppaat eivät kulje tällä reitillä enää, sillä he pelkäävät metsän noitaa.
Olemme omillamme. -Hienoa.
Haistatteko tuon? Tuoksuu kukilta. Onko se temppelipuu?
Näyttää riipuksen kukalta.
Niitä on enemmänkin.
Ne johtavat varmasti karkkitalolle kuten sadussa Hannu ja Kerttu.
Siinäkö, jossa noita yrittää syödä kaksi lasta?
Niin, mutta he saavat karkkia.
Lopuista puheen ollen.
Mitä nyt, äiti?
Menen tuonne.
Odottakaa merkkiäni.
Onpa kaunista. -Vau.
Näettekö karkkia?
Täällä pitäisi olla karkkia.
Älä tee noin!
Tervehdys, matkaajat. Olen Ania.
Sinä… Tunnen sinut.
Monet luulevat tuntevansa minut lämminhenkisyyteni takia.
Olette varmasti nälkäisiä. Tulkaa syömään.
Hän on arkeologi, jonka näimme Corneliuksen muistossa.
Onko hän noita? -Hän näyttää samalta naiselta,
mutta siitä on sata vuotta.
Onko kaikki hyvin?
Ettekö halua välipalaa?
Laitoin sitä Dahlia-tyttärelleni, mutta hän on myöhässä.
Oletteko asuneet täällä kauan?
Kyllä, Meksikossa.
Muutimme maan sisällä useasti,
mutta olemme asuneet Yucatánissa jo vuosia.
Sinulla on kaunis kaulakoru, Ania. Mistä sait sen?
Se on pitkä tarina.
Onneksi ehdin kertoa sen.
Olin kerran arkeologian opiskelija, jota kiinnostivat asteekkien muinaisesineet.
Siihen aikaan oli vaikeaa saada tietoja muinaisista yhteiskunnista.
Milloin?
Kauan sitten. Älä keskeytä.
Olin luokkani ainoa nainen.
Kukaan ei halunnut rahoittaa löytöretkeäni,
kunnes eräänä päivänä tapasin salaperäisen keräilijän.
Corneliuksen! Kolminkertaisen isoisämme.
Mitä?
Oletteko Cornelius Vanderhouvenin jälkeläisiä?
Kunpa emme olisi.
Se hirviö kirosi meidät,
samoin kuin arkku, jonka luokse opastit hänet.
Tlatoanin puolustus? Onko se teillä?
Mietin vuosikausia, mitä sille tapahtui.
Mitä voit kertoa siitä?
Tarjouduin opastamaan Corneliuksen sen luo, koska halusin -
edistää uraani arkeologina.
Matkalla Meksikoon -
aloin katua päätöstäni.
Tlatoanin puolustuksen avulla olen vapaa seurauksista.
Matkani ei epäonnistu koskaan!
Tlatoanin puolustuksen pitäisi suojella suuria johtajia tappiolta.
Cornelius kuitenkin ansaitsi välttelemänsä kohtalon.
Häntä piti estää käyttämästä sitä, mutta miten?
Hän on päättänyt saada sen.
Onneksi tiesin tutkimukseni ansiosta, että arkun voimia -
ei voi käyttää ilman kolmatta osaa, joka toimii kilpenä.
Cornelius ei tiennyt sitä.
Sytytyslanka palamaan!
Otin tehtäväkseni pitää Tlatoanin puolustuksen kaukana -
Corneliuksesta ja muista, jotka käyttäisivät sitä väärin.
Siksi piilouduin viidakkoon,
jossa minulle selvisi, että riipus antaa elämää.
Sen takia olen yhä täällä.
Oletko kuolematon?
En tiedä siitä, mutta se suojelee minua vaaroilta.
Tarvitsemme sen koskeaksemme tiimalasiin.
Ania. Tule kanssamme, jotta voimme murtaa kirouksen.
Muuten Russ ja Pandora muuttuvat kiveksi.
Kiveksikö? Tietenkin tulen auttamaan.
Perheiden pitää olla yhdessä.
Hienoa. Kiitos. Lentokoneemme odottaa viidakon ulkopuolella.
Ei nyt. On pimeää.
Nukutaan ensin ja lähdetään aamulla.
Ei ole kovin myöhä. Aurinko paistaa.
Dahlian pitäisi olla palannut.
Esittelen teidät huomenna. Ihastutte häneen.
Meidän on tehtävä jotain. Emme voi jäädä tänne yöksi.
Ikävä sanoa näin, mutta voisimme varastaa riipuksen.
Olisimme yhtä pahoja kuin Cornelius.
Jos Ania tarvitsee aikaa, se pitää hyväksyä.
Oletko hereillä, Russ? -Olen.
Kuuletko puhetta?
Varmaankin Ania tai hänen tyttärensä.
Menen selvittämään, mitä on tekeillä.
Odota. Tulen mukaasi.
Kuuntele, Russ. Kuulen äänen.
Se on Ania. Mennään takaisin.
Odota. Haluan nähdä, kenen kanssa hän puhuu.
On kauheaa nähdä sinut yksinäisenä, kultaseni.
Kyllä, minä ymmärrän.
Ujostelet vieraita, mutta lapset ovat ihastuttavia.
Tyttö muistuttaa sinua. -Anteeksi. Heinänuha.
Läheltä piti. Mennään.
Eikö nukuta?
Niin. Aikaerorasitusta.
Tulkaa katsomaan puutarhaani. Kuuelämänlangat ovat upeita tänä yönä.
Me taidamme…
Ihan nopeasti vain. Ette ole nähneet mitään vastaavaa.
Tosi kaunista, mutta meidän pitää mennä nukkumaan.
Ei!
Mitä… -Mitä sanoin Hannusta ja Kertusta?
Lapset?
Pandora? Russ? Missä olette?
Russ? Pandora?
Ania? Sinäkö siellä?
Sinä taidat olla Anian tytär, Dahlia.
Hei. Olen Sky ja etsin lapsiani.
Sky. Miksi valvot?
Missä lapseni ovat? -He menivät katsomaan kuuelämänlankojani.
He palaavat pian. On mukavaa, kun on vieraita.
Meillä ei ole aikaa leikeille.
En minä leiki.
Perheesi aiheutti kirouksen, joka pilasi elämäni.
Voitte ainakin pitää meille seuraa.
Meillä ei ole mitään tekemistä kirouksen kanssa.
Vihaamme sitä, mitä Cornelius teki.
Olemme samalla puolella.
Kuuntele, Russ. Se on äiti.
Missä lapseni ovat? -Äiti! Olemme täällä!
Olen suojellut maailmaa Tlatoanin puolustukselta koko ikäni,
mutta mikä on palkkioni?
Dahlia ja minä jouduimme hiipimään viidakosta toiseen,
koska ihmiset pelkäävät minua ja kutsuvat brujaksi.
Eräänä päivänä heräsin, ja Dahlia oli tuollainen.
Olen todella pahoillani.
Murtuisin, jos noin tapahtuisi lapsilleni.
Arkun varastaminen langetti kirouksen perheidemme päälle.
Voimme pysäyttää sen, jos…
Miten uskallat kutsua minua varkaaksi kaiken kokemani jälkeen?
Äiti! -Nauttikaa perheajastanne.
Anteeksi, että lähdimme.
Voi, pikkuiseni.
Anteeksi, että jouduitte kokemaan tämän.
Keksimme jotain. Olen varma siitä.
Tämä ei ole oikein.
Olemme tulleet liian pitkälle!
Ania!
He tuhoavat puutarhani.
Ikään kuin olisin teljennyt heidät tyrmään.
Tämä on paratiisi.
Parempaa, kuin mitä Cornelius Vanderhouvenin perhe ansaitsee.
He rauhoittuvat pian, ja teistä kolmesta tulee parhaita ystäviä.
Tiedän sen.
Ei temppelipuitani.
Saat katua, jos revit vielä yhdenkin kukan irti.
Vapauta meidät, Ania.
Ei! Cornelius Vanderhouvenin perhe ei saa kulkea vapaana.
Haluan oikeutta.
Et ole sankari, vaikka luulet niin.
Cornelius ei olisi saanut arkkua, jos et olisi opastanut häntä.
Et tiedä mitään, lapsi.
Olin nuori, ja olen maksanut virheestäni.
Ja nyt teet uuden virheen!
Suojelit maailmaa Corneliukselta kauan sitten, mutta hän on poissa.
Käyttäisimme arkkua vain pelastaaksemme isämme.
Hän ei tehnyt mitään väärin, kuten ei tyttäresikään.
Jos pidät meidät täällä, olet paha.
Kuka suojelee maailmaa sinulta?
Älä katso minua noin.
Halusin vain rangaista Corneliusta.
En tiennyt, että hänen perheensäkin kirottaisiin.
En olisi pitänyt riipusta, jos olisin aavistanut tämän.
Mitä järkeä on elää kauan, jos en saa olla kanssasi?
Ottakaa tämä.
Sinun ei tarvitse… Voit tulla mukaamme.
En halua sitä enää. Olit oikeassa.
Yritin estää Corneliusta saamasta liikaa valtaa,
mutta se tuhosi minut.
Kun olette pelastaneet isänne,
varmistakaa, että Tlatoanin puolustus tuhotaan.
Joko teidän tai sen todellisten omistajien toimesta.
Ania. Kiitos.
Hyödynnetään täysikuuta.
Kehottakaa Alexia olemaan valmiina. Minä haen tiimalasin.
Kuitti.
Vesi on maljassa. Lisää lahjat.
Isä?
Missä hän on?
Hänen olisi pitänyt vastata. Jokin on vinossa.
Tekstitys: Petra Rock