Spopadla sem se s pavijani, kamnitimi dojenčki,
slom, selkijem in našim superzločinskim prednikom,
ne smem pa uporabljati električnega orodja? Razloži.
Tako mislim, da lahko vsaj delno nadzorujem tvojo varnost.
Ustrezi mi.
Razumem te, Pandora.
Po vseh neustrašnih pustolovščinah ne smem vreči niti enega bodala.
Predlagal sem le, da izberi konjiček, ki ne terja okončin, mišic
in dobrega ciljanja. Bilo bi nevarno.
Russ, imaš svetilko?
Pretemno je. Ne vidim trezorja.
-Glej to. -Si našel kaj zanimivega?
-Stene so prepredene z rastlino. -Z rdečmi trni?
Vidim jih. Vidim tudi…
Čakaj. Kaj je tisto?
AZTEŠKA OGRLICA
Je kdo tu?
Nikogar ni. Nikogar živega.
Tega se bojim.
-To si videl? -Ja. Kdo je to?
Apollo, Alexov oče. Vajin dedek.
Ni sam. Poglejte.
Tisto je Apollov dvojček Artemis. Drugih ne prepoznam.
Tisto je Xerxes, Alexov dedek.
Freya, Corneliusova hči. Revica.
Tega pa ni treba predstaviti.
Trezor.
Vedel sem, da si moram zapomniti kombinacijo.
Zadnji artefakt je kegljaška krogla?
Poglejte vdolbino.
Peščena ura je manjkajoči del.
Drži. Sklenili smo krog. Bližamo se koncu potovanja.
O ne. Linda!
Linda! Počakaj!
O ne. Linda.
Cornelius je dobil skrinjo, se dotaknil peščene ure in okamenel kot Linda.
Alex se je ni dotaknil, a je vseeno okamenel.
Ko se dotakneš artefakta,
te ta uroči, ko pa ga ukradeš, uroči tvojo družino.
Zato nas rastlina vodi do artefaktov.
Da prekinemo prekletstvo.
Pripeljala nas je do skrinje, a se je ne smemo dotakniti?
Nekaj smo spregledali.
Našla. Hieroglifi. Moramo jih dati prevesti.
"Združi dva dela, da sprostiš veliko moč.
Tretji del je mogočen ščit."
-Tretji del? -Kje si to videla?
Alexu pomagam pri raziskavah za knjigo.
A tako.
Sky, se lahko pogovoriva v moji pisarni?
Seveda. Takoj pridem.
Tretji del? Vidite tretji del?
Mogoče ga je malopridnež skril. Ne smeš zakopati vsega zaklada na enem mestu.
Ni ga imel časa skriti. Okamenel je takoj, ko se je dotaknil ure.
Mogoče je kot Russova škatlica.
-Ni bila moja. -Obožuješ jo.
Najraje bi se poročil z…
O ne! Se spreminjam v kamen?
Nasprotno, izid je pozitiven.
Skrbi me zate.
Pred nekaj meseci si bila navdušena nad službo tu, zdaj pa pomagaš Alexu.
Oprosti, ker ti nisem odgovorila.
Zate imam velike načrte v muzeju. Če te ne zanima več, mi povej.
Zelo me zanima.
Veliko dela imam z otrokoma, Alexa pa preganja rok,
zato mu pomagamo. Bo pa kmalu konec.
V redu. Povej, če bi se rada pogovorila o čemerkoli drugem.
Hvala. Vse bo v redu. Kmalu se slišiva.
Nisem našel ogrlice s cvetom, sem pa za zabojem našel to.
Zemljevid iz Corneliusovega spomina. Skrinja je od tu.
Moramo najti ogrlico. Povsod smo pogledali. Ni je tu.
Tudi v dnevnikih ni omenjena.
Nečesa sem se spomnila. Tu počakajte.
SRHLJIVA KRONIKA
Srhljiva kronika? Od kod ti to?
-Naročena sem nanjo. Ati je dovolil. -Kaj pa drugega.
Tukaj je. Bruja jukatanske džungle.
Bruja je špansko za čarovnico.
-To vsi vedo. Naj preberem. -Ni treba. Fotografijo poglej.
Ogrlica iz skrinje!
Upajmo, da je skrinja zadnji artefakt. Uživajta, ko nas ni.
Rada bi vaju prosila za uslugo.
Vem, da je… Ampak bi lahko…
Poskrbela bova zanjo.
V redu, otroka, Margie čaka.
Sky, moram vprašati. Ti artefakti, ki jih prevažamo,
niso nezakoniti, kaj?
Že dolgo sva prijateljici, zato si zaslužiš resnico.
Ti artefakti…
Ne morem drugače reči. Prekleti so.
Niso pa nezakoniti? Odleglo mi je.
Prekletstvom smo kos, FBI pa je druga zgodba.
Res? Nisi presenečena?
Še sama sem težko verjela, pa gre za mojo družino.
Zaupam prijateljem. Preprosto.
Hvala, ker si razumevajoča. Oprosti, ker ti nisem prej povedala.
Jasno. Družino ščitiš.
Toda ti si moja družina in jaz moram zaščititi tebe.
Naslednja risba bo v renesančnem slogu.
Tudi lončarstvo me od nekdaj zanima.
Morda ne bo časa za toliko konjičkov. Družina naju bo morda občasno rabila.
Sprijazni se, Stan.
Ko prekinejo prekletstvo in se Alex vrne, ne bodo prihajali sem.
-Hočeš nočeš se bova upokojila. -Nočem.
Raje imam smisel v življenju. Kaj sem, če nisem uporaben?
-Imamo vodo, hrano. -Zemljevid.
Vodiči se izogibajo te poti, ker se bojijo čarovnice v gozdu.
-Torej smo prepuščeni samim sebi. -Super.
Vohata to? Po cvetju diši. Plumerija?
Podobna je cvetu na ogrlici. Še jih je.
Stavim, da se pot konča pri hišici iz medenjakov kot v Janku in Metki.
V pravljici, kjer čarovnica skoraj poje otroka?
Ja, a ima sladkarije.
Na koncu smo.
-Kaj zdaj, mami? -Noter grem.
Tu počakajta na moj znak.
Prelepo je.
Je kje kaj sladkarij?
Morale bi biti.
Ne delaj tega!
-Pozdravljeni, popotniki. Sem Ania. -Vi ste… Poznam vas.
Marsikdo misli, da me pozna, saj sem zelo prijazna.
Gotovo ste lačni. Pridite, gremo jest.
To je arheologinja iz Corneliusovega spomina.
-Čarovnica je? -Res ji je podobna,
a tisto je bilo pred stoletjem.
Je vse v redu? Se mi ne boste pridružili na malici?
Pripravila sem še za hčer Dahlio, a zamuja.
S hčerjo že dolgo živita tu?
V Mehiki ja.
Sprva sva se precej selili, na Jukatanu pa sva že leta.
Čudovita ogrlica, Ania. Od kod je?
Dolga zgodba. Na vašo srečo imam časa na pretek.
Nekoč sem bila študentka arheologije, navdušena nad azteškimi artefakti.
Takrat je bilo težko dobiti informacije o starodavnih civilizacijah.
Kdaj to?
Pred leti. Ne prekinjaj. Bila sem edina ženska v letniku.
Nihče ni hotel financirati moje odprave,
dokler nisem spoznala skrivnostnega zbiratelja.
Corneliusa, najinega praprapradeka!
Kaj?
Vi ste potomci Corneliusa Vanderhouvna?
Ja, a to obžalujemo. Zaradi tiste pošasti smo prekleti.
In zaradi skrinje, do katere si ga peljala.
Tlatoanijeva obramba? Vi jo imate?
-Leta sem se spraševala, kje je. -Kaj veste o njej?
Iz obupa sem privolila, da Corneliusa peljem do nje.
Želela sem napredovati kot arheologinja.
A med potovanjem v Mehiko sem obžalovala svojo odločitev.
Z zaščito Tlatoanijeve obrambe
ne bom deležen posledic. Moja odprava ne bo poznala neuspeha!
Tlatoanijeva obramba naj bi vodje varovala pred porazom.
Uvidela sem, da si Cornelius zasluži usodo, ki se ji je hotel izogniti.
Morala sem mu preprečiti uporabo skrinje, a bil je odločen, da jo dobi.
Na srečo sem vedela, da so moči skrinje dostopne
samo s tretjim delom, zaščitnim elementom.
Cornelius tega ni vedel.
Prižgite vrvico!
Odločila sem se, da bom Tlatoanijevo obrambo varovala
pred Corneliusom in drugimi, ki bi zlorabili njene moči.
Zatekla sem se v džunglo,
kjer sem ugotovila, da ogrlica daje življenje.
-Zato sem še vedno tu. -Zaradi ogrlice ste nesmrtni?
Tega ne vem, me je pa že večkrat zaščitila.
To rabimo, da se dotaknemo peščene ure.
Vrni se z nami, da prekinemo prekletstvo. Prosim.
Sicer bosta tudi Russ in Pandora okamenela.
Okamenela? Seveda bom pomagala. Družine bi morale biti skupaj.
Krasno. Hvala. Naše letalo je blizu džungle.
Ne zdaj. Temni se. Naspimo se in se zjutraj odpravimo.
Ni tako pozno. Sonce še sije.
Dahlia se je že gotovo vrnila.
Zjutraj vas bom predstavila. Všeč vam bo.
Ne moremo ostati tu vso noč.
To mi sicer ni všeč, a lahko ji ukrademo ogrlico.
Ne bi bili nič boljši od Corneliusa. Če Ania rabi čas, moramo to spoštovati.
-Russ, bediš? -Ja.
Govorjenje slišim. Ti tudi?
-Najbrž sta Ania ali Dahlia. -Pogledat grem, kaj se dogaja.
S teboj grem.
Poslušaj. Spet ta glas.
Ania je. Vidiš? Pojdiva nazaj.
Z nekom se pogovarja. S kom?
Dragica, trpim, ker si osamljena.
Ja. Razumem. Vem, da ne maraš neznancev, a ta otroka sta krasna.
-Punca me spominja nate. -Alergija.
Za las je šlo. Pojdiva.
Ne moreta spati?
Ne. Zaradi časovne razlike.
Naj vama pokažem svoj vrt. Liana je nocoj prelepa.
Mislim, da bi raje…
Na hitro bosta pokukala. Tega še nista videla.
Zelo je lepo, a morala bi iti spat.
Ne!
-Kaj… -Kaj sem rekel o Janku in Metki?
Otroka?
Pandora? Russ? Kje sta?
Russ? Pandora? Russ?
Ania? Si to ti?
Ti si najbrž Anijina hči. Dahlia, ne?
Živijo, jaz sem Sky. Svoja otroka iščem.
Sky, zakaj si pokonci?
-Kje sta otroka? -Liano sta šla pogledat.
Kmalu prideta. Prijetno je imeti obiske.
-Ania, nimamo časa za igre. -Saj se ne igram.
Tvoja družina mi je s prekletstvom uničila življenje.
Vsaj družbo nama lahko delate nekaj časa.
Mi trije nimamo nič s prekletstvom. Ne maramo Corneliusa.
Na isti strani smo.
-Poslušaj. Mami je. -Kje sta moja otroka?
Mami! Tu sva! Mami!
Svet varujem pred Tlatoanijevo obrambo. In kaj dobim v zahvalo?
Z Dahlio sva se selili iz džungle v džunglo,
ker se me bojijo. Pravijo mi bruja.
Nekega dne sem se zbudila in Dahlia je bila… takšna.
Žal mi je, Ania.
Če se to zgodi mojima otrokoma, me bo strlo.
Kraja skrinje je sprožila prekletstvo za tvojo in mojo družino.
Lahko ga prekinemo, če…
Praviš, da sem tatica? Po vsem, kar sem prestala?
-Mami! -Uživajte v družinskih uricah.
-Oprosti, ker sva šla. -Srčka moja.
Oprostita, ker morata to prestajati. Bomo že našli rešitev.
Tako ne bo šlo. Ne bo nam spodletelo tik pred koncem!
Ania! Ania!
Vrt mi uničujejo.
Kot da bi jih zaprla v grajsko ječo. V raju so.
Bolje, kot si Corneliusova družina zasluži.
Kmalu se bodo pomirili in postali boste najboljši prijatelji.
Vem, da bo tako.
O ne. Ne moje plumerije.
Če odtrgaš še en cvet, ti bo žal.
Ania, izpusti nas.
Ne. Corneliusova družina ne sme biti svobodna.
Hočem pravico.
Sploh niste junakinja.
Cornelius brez vas ne bi prišel do skrinje. To dobro vem.
Ničesar ne veš, otrok.
Bila sem mlada. Ta napaka me je drago stala.
Spet delate napako!
Zaščitili ste svet pred Corneliusom, a ni ga več.
S tisto skrinjo bi rešili atija. On in vaša hči nista ničesar zagrešila.
Če nas ne izpustite, ste vi zlikovka. Kdo bo zaščitil svet pred vami?
Ne glej me tako. Samo Corneliusa sem hotela kaznovati.
Nisem vedela, da bo tudi njegova družina prekleta.
Če bi vedela, kaj bo, ne bi obdržala ogrlice.
Kaj mi pomaga ves ta čas, če ga ne morem preživeti s teboj?
Vzemite.
Ni nam je treba dati. Z nami pridite.
Nočem je več. Prav si imela.
Corneliusu sem skušala preprečiti, da bi bil premočan,
a me je ogrlica pokvarila.
Ko rešite očeta, poskrbite, da bo Tlatoanijeva obramba uničena.
Lahko jo uničite vi ali njeni zakoniti lastniki.
Ania, hvala ti.
Izkoristimo polno luno. Ati naj se pripravi, jaz pa grem po uro.
Razumem.
Nalila sem vodo. Še darovi.
Ati?
Kje je?
Moral bi se oglasiti. Nekaj je narobe.
Prevedla Nena Lubej Artnak