Jag har bekämpat babianer, ödlebebisar, noppera-bõ,
en budbärare, en selkie och vår superskurk till förfader.
Men jag får inte använda elverktyg? Förklara det för mig.
Det får mig att känna att jag kan hålla dig trygg.
-För min skull, Pan. -Jag känner din smärta, Pandora.
Åratal av fäktningserfarenhet, men jag får inte kasta en enda dolk.
Jag föreslår att du väljer en hobby som inte kräver lemmar, muskler
och bra sikte.
Det vore riskabelt.
Russ. Har du ficklampan?
Det är för mörkt. Jag ser inte valvet. Har man sett.
-Vad hittade du? Nåt intressant? -Törnbusken täcker väggarna.
Några röda törnen?
Jag ser dem. Jag ser även…
Vänta. Vad är det där?
Hallå?
Det är ingen där. Åtminstone ingen levande.
Och det skrämmer mig.
Är det här det du såg, Russ?
Ja. Vem är det?
Det är Apollo. Alex far. Er farfar.
Han är inte ensam. Titta.
Det är Apollos tvilling, Artemis. Resten känner jag inte igen.
Nå, där är Xerxes, Alex farfar.
Freya, Cornelius dotter, stackars flicka.
Och den här kräver ingen presentation.
Valvet.
Jag visste att jag behövde koden från Cornelius minne.
Är det den sista artefakten? Ett bowlingklot?
Titta på bucklan.
Timglaset är det vi saknar.
Så sant. Vi har fullbordat cirkeln. Resans slut är nära.
Nej, Linda, sluta!
Linda! Stanna!
Åh, nej. Linda.
Cornelius hittade kistan till slut,
men när han tog i timglaset blev han till sten, som Linda.
Alex rörde inte timglaset men förvandlades ändå till sten.
Min slutledning är att om man vidrör artefakten,
blir man förbannad, men stjäl man den blir ens familj också förbannad.
Därför har törnbusken lett oss till artefakterna.
För att häva förbannelsen Cornelius startade.
Törnbusken ledde oss till kistan, men vi får inte röra den? Fattar inte.
Det måste vara nåt vi missar.
Bingo. Hieroglyfer.
De måste översättas.
"Förena dessa delar för att låsa upp en stor kraft.
Den tredje delen är en mäktig sköld."
Tredje del?
Var såg du den här?
Jag hjälper Alex göra research till sin bok.
Jag förstår.
Sky, har du tid att prata på mitt kontor?
Visst. Jag följer dig.
"Den tredje delen"? Ser nån en tredje del?
Gamlingen kanske gömde den. Det första man lär sig
som pirat är: "Göm inte hela skatten på en plats."
Jag tror inte Cornelius hann gömma nåt.
Han blev till sten så fort han rörde timglaset.
Kanske är det som pusselasken Russ var besatt av.
Jag var inte besatt.
Du älskar pusselasken.
Du vill gifta dig med pusselask…
Åh, nej! Blir jag till sten?
Tvärtom, positivt resultat.
Jag är orolig för dig, Sky.
För några månader sen var du redo att jobba här,
och nu jobbar du med Alex bok?
Georgia, jag är ledsen att jag inte hörde av mig.
Jag har stora planer för dig här på muséet.
Om du inte är intresserad, säg det.
Jag är absolut intresserad.
Jag har haft mycket med barnen, och Alex har en deadline,
så alla måste hjälpa till. Men vi är nästan klara.
Okej, raring. Tills dess, säg till om du behöver prata om nåt annat.
Tack. Allt kommer ordna sig.
Jag hör av mig snart.
Jag hittade inget blomhalsband, men det här låg bakom en låda.
Kartan från Cornelius minne. Kistan kom härifrån.
-Vi måste ändå hitta halsbandet. -Vi har letat överallt. Det är inte här.
Det står inget om det i anteckningarna.
Vänta lite. Jag kom just ihåg nåt. Ingen rör sig.
DEN LÄSKIGA KRÖNIKAN
"Den läskiga krönikan"? Var hittade du dessa?
Jag har prenumererat sen jag var åtta. Pappa lät mig.
Så klart att han gjorde.
Här har vi det.
Det betyder "häxa" på spanska.
Det vet väl alla.
-Låt mig läsa. -Behövs inte. Se på bilden.
Det är grejen från kistan.
Då kistan nog är sista artefakten, njut av er lediga tid.
Jag har faktiskt en tjänst att be om.
Jag vet att hon…men kan ni…
Vi ska ta väl hand om henne.
Okej, ungar. Margie väntar.
Sky, jag måste fråga, artefakterna vi transporterar,
de är väl inte illegala?
Vi har varit vänner länge, så jag ska berätta sanningen.
Artefakterna, det finns inget annat sätt att säga det…är förbannade.
Men inte illegala? Vilken lättnad.
Förbannelser klarar vi. FBI? Det är en helt annan femma.
Allvarligt? Är du inte upprörd?
Jag hade svårt att acceptera det, och det är min familj.
När mina vänner berättar nåt så litar jag på dem.
Så enkelt är det.
Tack för att du förstår.
Förlåt att jag inte sa nåt tidigare.
Jag förstår. Du skyddar din familj.
Men, Sky, du är min familj, och jag måste skydda dig.
I nästa målning ska jag prova renässansstilen.
Jag är även nyfiken på keramik.
Du kanske inte har tid för så många nya hobbyer.
Familjen kanske kommer behöva vår hjälp.
Stan, acceptera sanningen.
När förbannelsen är hävd och Alex är tillbaka
kommer ingen komma hit mer.
-Vi pensioneras oavsett vad vi vill. -Jag tycker inte om det.
Jag föredrar att ha ett syfte. Om jag inte gör nytta, vad är jag då?
-Vi har vatten, mat… -Och en karta.
Guiderna tar inte den här rutten längre, de är rädda för häxan i skogen.
Då får vi klara oss själva.
Toppen.
Känner ni doften? Den är blommig. Plumeria?
Ser ut som blomman på halsbandet.
Det finns fler.
Stigen slutar säkert vid ett godishus, som i Hans och Greta.
Sagan där två barn fångas och nästan äts upp av en häxa?
Ja, plus godis.
På tal om slut…
Nu då, mamma?
Jag antar att jag går in.
Vänta tills jag signalerar, okej?
-Vad vackert. -Wow.
Ser ni nåt godis?
Det borde finnas godis.
Sluta!
Var hälsade, resande. Jag heter Ania.
Du är… Jag känner dig.
Många tror sig känna mig genom mitt välkomnande sätt.
Ni måste vara hungriga. Kom, låt oss äta.
Hon är arkeologen vi såg i Cornelius minne.
-Är hon en häxa? -Det liknar henne,
men det hände för hundra år sen.
Är allt som det ska?
Gör ni mig sällskap på en matbit?
Jag gjorde extra till min dotter Dahlia, men hon är sen.
Har du och din dotter bott här länge?
I Mexiko, ja.
I början flyttade vi runt lite, men vi har bott i Yucatán i åratal.
Ania, ditt halsband är vackert. Varifrån kommer det?
Det är en lång historia. Tur att jag har gott om tid att berätta.
En gång i tiden, var jag arkeologistudent,
med förkärlek till aztekartefakter.
Då var det svårt att få tillgång till information om gamla civilisationer.
-När var det här? -För länge sedan. Avbryt inte.
Jag var ensam kvinna i klassen.
Ingen tog mig seriöst nog för att bekosta min expedition
förrän en dag, när jag träffade en mystisk samlare.
Cornelius! Vår far-gånger-tre-farfar.
Vad?
Är ni ättlingar till Cornelius Vanderhouven?
Ja, men vi önskar vi inte vore det.
Vi är förbannade på grund av honom.
Och på grund av artefakten du ledde honom till, en kista.
Tlatoanis försvar? Har ni den? Jag har länge undrat vad som hände med kistan.
Vad kan du berätta om den?
Jag erbjöd mig att leda Cornelis till den då jag desperat
ville avancera i min arkeologikarriär.
Men under resan till Mexiko började jag ångra mitt beslut.
Med Tlatoanis försvars beskydd,
är jag fri från konsekvenser.
Nu kommer jag aldrig misslyckas!
Tlatoanis försvar ska skydda stora ledare från att besegras.
Men jag insåg att Cornelius förtjänade vilket öde han än försökte undvika.
Han måste hindras från att använda den, men hur?
Han ville absolut äga den.
Genom min research visste jag att kistans krafter
inte kunde nås utan den tredje delen, en skyddande beståndsdel.
Men Cornelius visste inte.
Tänd luntan!
Det är mitt livsmål att hålla Tlatoanis försvar borta
från Cornelius och andra som skulle missbruka dess krafter.
Så jag försvann in i djungeln,
där jag snart upptäckte att halsbandet har livets kraft.
-Och därför är jag fortfarande här. -Gör halsbandet dig odödlig?
Det vet jag inte, men det har skyddat mig från fara.
Nödvändigt för att ta i timglaset.
Ania, följ med oss tillbaka så vi kan häva förbannelsen.
Annars står Russ och Pandora på tur att förstenas.
Sten? Självklart hjälper jag er.
Familjer bör hålla ihop.
Underbart. Tack. Vårt plan står utanför djungeln.
Inte nu. Det är mörkt. Låt oss sova, så åker vi imorgon.
Så sent är det inte. Solen skiner.
Dahlia har definitivt kommit hem nu.
Jag presenterar er imorgon. Ni kommer älska henne.
Vi måste göra nåt. Vi kan inte sova här.
Jag hatar att säga det, men vi kan stjäla halsbandet när hon inte tittar.
Då vore vi lika hemska som Cornelius.
Behöver Ania tid, får vi respektera det.
-Russ, är du vaken? -Ja.
Jag hör nån som pratar. Gör du?
Säkert Ania eller hennes dotter.
Jag måste ta reda på vad som pågår.
Vänta, jag följer med.
Russ, lyssna. Rösten.
Det är Ania. Ser du? Vi går tillbaka.
Vänta. Hon pratar med nån. Jag vill se vem.
Älskling, det smärtar mig att se dig så ensam.
Ja, jag förstår.
Jag vet att du ogillar främlingar, men barnen är ljuvliga.
-Flickan påminner mig om dig. -Förlåt. Allergier.
Det var nära ögat. Vi går.
Svårt att sova?
Ja. Du vet, jetlag.
Låt mig visa er min trädgård. Månblommorna är fina ikväll.
Jag tror vi hellre…
Bara en snabbtitt. Ni har aldrig sett nåt liknande.
Det är jättefint, men vi borde försöka sova.
Nej!
Vad i all…
Vad sa jag om Hans och Greta?
Ungar?
Pandora? Russ? Var är ni?
Russ? Pandora? Russ?
Ania? Är det du?
Du måste vara Anias dotter. Dahlia, eller hur?
Hej. Jag heter Sky, och jag letar efter mina barn.
Sky. Vad pysslar du med?
-Var är mina barn? -De tittar på mina månblommor.
De är snart tillbaka. Det är så kul att ha besök.
Ania, vi har inte tid för lekar.
Jag leker inte.
Er familj är ansvarig för förbannelsen som förstörde mitt liv.
Det minsta ni kan göra är att hålla oss sällskap.
Russ, Pandora och jag har inget med förbannelsen att göra.
Vi hatar det Cornelius gjorde.
Vi är på samma sida.
Lyssna. Det är mamma.
-Säg var mina barn är! -Vi är här inne! Mamma!
Hela mitt liv har jag skyddat världen från Tlatoanis försvar,
och vad är tacken?
Dahlia och jag fick smyga mellan olika djungler
för att folk är rädda för mig. Kallar mig bruja.
En dag vaknade jag,
och Dahlia var…sån där.
Jag är så ledsen, Ania.
Händer det mina barn, blir jag förkrossad.
Stölden av kistan startade förbannelsen för din familj och vår.
Vi kan stoppa den om vi…
Hur vågar du kalla mig tjuv efter allt jag utstått?
Mamma!
Förlåt att vi gick.
Åh, mina barn. Jag är ledsen att ni fick uthärda det här.
-Vi kommer på nåt, det vet jag. -Det här är inte okej.
Vi är för nära lösningen för att misslyckas!
Ania! Ania!
De förstör min trädgård.
De beter sig som om jag fängslat dem i håla. Det här är paradiset.
Bättre än Cornelius Vanderhouvens familj förtjänar.
De lugnar sig snart, och ni tre kommer bli bästa vänner.
Det vet jag.
Åh, nej, inte mina plumerias.
Sliter ni upp en plumeria till, kommer ni att ångra er.
Ania, släpp ut oss.
Nej. Jag kan inte låta Cornelius Vanderhouvens familj gå fri.
Jag vill ha rättvisa.
Du tror du är en hjälte, men det är du inte.
Cornelius hade inte haft kistan utan din hjälp. Det vet jag.
Du vet ingenting, barn.
Jag var ung. Jag har gottgjort den felbedömningen.
Men nu gör du fel igen!
Visst, du skyddade världen från Cornelius. Nu är han borta.
Vi ska använda kistan för att rädda vår pappa.
Han gjorde inget fel, precis som din dotter.
Håller du oss fångna, är du skurken.
Vem ska skydda världen från dig?
Titta inte på mig så där.
Jag ville bara straffa Cornelius.
Jag visste inte att hans familj skulle drabbas.
Jag hade inte behållit halsbandet om jag vetat om det här.
Vad är vitsen med all denna tid om det inte är tid med dig?
Ta det här.
Du behöver inte… Du kan följa med oss.
Jag vill inte ha det längre. Du hade rätt.
Jag försökte hindra Cornelius från att få mycket makt,
men blev själv korrumperad.
Efter att ni räddat er far,
se till att Tlatoanis försvar förstörs.
Antingen av er eller av dem det rätteligen tillhör.
Ania, tack.
Låt oss nyttja fullmånen.
Säg åt Alex att förbereda sig. Jag hämtar timglaset.
Uppfattat.
Vattnet är i. Nu offergåvorna.
Pappa?
-Var är han? -Han borde ha svarat redan. Nåt är fel.
Undertexter: Victoria Heaps