Защо не видяхме татко? Да не би... - Дори не го казвай, близо сме.
Ще го спасим. Нали, мамо?
Джорджа каза, че трябва да съберем два елемента.
Да видим какво ще стане.
Всички излезте оттук.
Какво? - Ама защо?
Не знаем какво ще се случи.
Ако нещо се обърка, огърлицата ще пази мен, но не и вас.
Внимавай, мамо.
Дали ще успее?
Надявам се. Но след всеки успех се сблъскваме с ново препятствие.
Това трябва да е краят. Не бива да се провалим след толкова изпитания.
Станли е прав. Трябва да спасим татко и Линда!
Наред ли е всичко, мамо? - Мисля, че да. Нещо става, видно е.
Каква приятна реакция.
Получава се. Татко ще се съживи!
Хайде, трябва да сме там, като се събуди!
Не мога да повярвам, че приключихме. Татко така ми липсва!
И на мен, но успяхме.
Признавам, домъчня ми за гадния му одеколон.
Слава богу, че този комар свърши.
Най-сетне семейството ни ще е пак заедно.
РУБИНЕНИЯТ ПЯСЪЧЕН ЧАСОВНИК И ОБСИДИАНОВАТА СФЕРА
Нека не се хвърляме веднага на врата на татко, ще го стреснем.
Майко мила!
Гигантски паяк? И таз добра!
Не просто паяк, а "черна вдовица"!
Естествено! Червеният пясъчен часовник. Как не се сетих!
Бързо насам!
Трябва да се измъкнем от тайното крило!
Добре ли сте?
Аня трябваше да спомене, че реликвите призовават паяк убиец.
Едва ли е знаела. Иначе щеше да ни предупреди.
Вече знаем. Бързо да направим нещо.
Чудовището иска да ни убие. - Да съставим план, докато ни дели врата.
А тя може и да не го удържи дълго.
Не може ли да ни гони някое хилаво чудовище?
Линда! Ти се съживи!
Лош момент избра, но си тук!
Как стана така?
Скай, деца. Там ли сте?
Алекс! Значи си жив. Какво става с теб?
Не знам, но нещо се промени.
Има някакво раздвижване тук. И се вижда ивица светлина.
Само да мога да стигна до нея.
Пандора, няма да повярваш, но се кълна, че видях Линда да притичва.
Шмугна се през процепа към вас.
Сигурно халюцинирам.
А може и наистина да си видял как Линда се връща.
Знайте, че ви обичам. И съжалявам, че не успях да ви предпазя.
Скай, не спирай.
Трябва да развалиш проклятието и да спасиш децата. Трябва да...
Все още можем да го спасим. - Ръс...
Може би Пандора е права. Линда се вкамени, като докосна часовника.
Както и Корнилиъс, нали? - Обясни ни.
Логично е Линда да е била на същото място, където е и татко.
Да, той каза, че там цари пълен мрак и нищо не се вижда.
Именно. Татко спомена, че има някакво раздвижване
и процеп светлина, през който ни вижда.
Часовникът се спука и татко е видял как Линда преминава.
Това може да означава единствено, че...
Светлината е пукнатината в часовника.
А духът на Алекс е затворен в Обсидиановата сфера.
Но всички го чухме, отпаднал е. Няма сили да стигне до светлината.
Някой от нас трябва да влезе и да му помогне.
Един от нас трябва да се вкамени.
Насам, грозна буболечко!
Паякообразните всъщност не са буболечки, но ме разбра.
Хоръс, какво правиш?
Бездруго е мой ред да се вкаменя. Нека вляза аз.
Довери ми се... - Знам, че ще се справиш.
Бързо, бягайте оттук.
И това ми било супероръжие.
Постарай се повече.
Идвам, татко.
Добре, явно не съм съвсем умрял.
Татко?
Чуваш ли ме?
Ръс е.
Татко, кажи нещо! Каквото и да е!
Ето какво става с хората, които се вкаменяват.
Това нещо поглъща духовете им.
Дано не е татко.
Това ще ми докара кошмари.
Но поне не е татко.
Естествено, че ще е най-надалече.
Този шум... Явно него е чувал татко.
Ако преди три месеца ми беше казала, че Ръс по свое желание
ще се бие с гигантски паяк, за да спаси татко, нямаше да повярвам.
Не знам кое от всичко е най-невероятно.
Ръс ни спечели ценно време срещу врага. Не бива да го пилеем.
Трябва да му помогнем да измъкне татко. И имам план как да стане.
Ръс се бори с чудовища, ти кроиш планове. Вече нищо не ме учудва.
С брат ти явно сте научили много един от друг това лято.
Татко вижда само процеп светлина, защото пукнатината в часовника е малка.
А благодарение на Линда разбрахме, че това е изходът.
За да не е един, трябва да направим много пукнатини по пясъчния часовник.
Така ще улесним бягството на Ръс и татко. - Защо не унищожим часовника?
Би могло, но е възможно татко и Ръс да пострадат.
Нека първо да излязат.
Трудно е да го повредим, камо ли да го унищожим.
Пясъчният часовник явно е по-здрав от камък.
Повярвай ми, знам какво правя.
Това е като битка във видеоигра, а в тях нямам равна.
По принцип бих ти забранила да докосваш каквото и да било тук.
Но обстоятелствата го налагат.
И това става.
Не, мамо! - Всичко е наред.
Пази ме...
Не!
Не е възможно.
Ето!
Право в целта! - Браво!
Оказа се, че най-доброто нападение е защитата.
Хайде. Време е да разведем госта ни из тайното крило.
Отвратително. Другия път ще се оставя на паяка.
Явно онзи в пашкула е бил ацтекски воин.
Този път - без грешки. Трябва да стигна до татко, без да пипам паяжините.
Сега!
Точно попадение! - Не се радвай още. Да идем при Станли.
Трябва да заведем паяка на още едно място.
Браво, още пукнатини. Давайте в същия дух.
Само да достигна татко.
Бавно. Няма защо да бързам.
Я какъв си умник, Вандерхувен.
Чакайте...
Още малко...
Давайте!
Успяхме да го надвием!
Вдигни тавана, Станли. Трябва да измъкнем Ръс и Алекс.
Така ви се пада, щом се захващате със сем. Вандерхувен!
Татко? Ръс е. Хайде, събуди се.
Ръс? Не трябва да си тук. Рано е още.
И твоето място не е тук. Прибираме се.
Не! Не ви го давам. Разкарайте се!
Какво стана?
Татко, не знам какво се случи.
Бяхме толкова близо. Съжалявам.
Няма защо да се извиняваш.
Вината е на предците ти, а и моя.
Съжалявам, че си мълчах и ви изложих на опасност.
Вие с Пандора и майка ти направихте всичко възможно, макар да беше трудно.
Променихте съдбата на рода ни към добро.
Не! Мразя, когато врагът има два живота.
О, да! Ханк идва.
Ханк замина. Да му се не види.
Скай, Пандора, бягайте оттук.
Ние със Станли ще удържаме звяра, докато се измъкнете.
Точно така. Да сме ваши помощници, осмисли живота ни.
Вървете на сигурно място. - Чакайте, не!
Мамо, спусни тавана!
Никога вече не правете така. Няма да се делим и всички ще оцелеем.
Не ни служите, вие сте от семейството. Вече сте Вандерхувен.
Знаеш ли какво ме поддържа жив? Надеждата.
И именно тази надежда ще ни помага, докато Скай и Пандора ни измъкнат.
С мен ли си? - Да, татко.
Оптимизмът ти ми липсваше тези три месеца.
Само три месеца ли са минали?
Пак идват.
Ръс? Добре ли си там?
Пандора! Намерих татко, но светлината угасна.
Какво става? - Надвихме паяка, но той пак се съвзе.
Крайно нечестно. - Как е възможно?
Явно има цял арсенал от гадни номера.
Трябва да направим голяма пукнатина, за да избягате, преди пак да се съвземе.
Опасно е да се приближаваме. - Не и с огърлицата.
Трябва да я свалим от тавана. - От тавана?
Какво прави там? - Не се тревожете, заемам се.
Вие само се пазете. - Добре, разчитаме на вас.
Донесете ми някои неща от къщи.
Доколкото помня, вратата е блокирана.
Знам, но има и друг начин.
Готов ли си? - Аз трябва да питам теб.
Готово! Сега нагоре.
Малко, сладко паяче тръгна по тръбата.
Скоро ще се появи. И тогава ще го смачкаме.
Дано Станли и Лари се върнат навреме.
Знаем какво да очакваме. Разчита да се паникьосаме, за да ни хване.
Не го допускай.
Браво, мамо.
Ето огърлицата.
Как се ориентирахте толкова бързо?
Научиш ли се да управляваш испански галеон,
всичко останало е лесна работа.
Каляската те очаква. - Отива ти, дечко.
Първо безопасността.
Да потанцуваме.
Насам, грозилище!
Не, насам, глупако.
Опа. Прощавай, Ръс.
Стига игрички. Мамо, ти си.
Още мръсни номерца?
Къде са всички?
Ехо?
Къде е татко?
Тук съм. И никъде няма да ходя.
Алекс!
Не мога да повярвам. Проклятието е развалено.
За пръв път от години чувствам свобода.
Най-големият късметлия съм с деца и съпруга като вас.
Спасихте ме. - Себе си също.
Макар че щях да съм хубава статуя.
Щях да застана в интересна поза, за да съм готина вовеки.
Къщата продължава да е пълна с реликви, които не ни принадлежат.
Не е редно да останат при нас. - Кой е казал, че ще ги задържим?
Длъжни сме да ги върнем, като развалим проклятието над всички тях.
А и само си представете колко място ще се отвори
в тайното крило. - За скейт парк?
Така няма да се пързалям по коридорите. - А, не.
Трябва да направим лаборатория за изобретенията ми.
Не вярвам на ушите си.
Длъжни сме да поправим грешките на предшествениците ни.
От нас зависи да изкупим греховете им.
Но след това ще сложим джакузи долу. - Съгласна.
Алекс? - Къде съм?
Добре ли си?
Не.
Превод на субтитрите Боряна Богданова