-Hva skjer? Hvorfor så vi ikke pappa? Er… -Ikke si det! Vi er så nær.
Vi skal redde ham. Ikke sant?
Georgia sa vi må sette sammen to deler. Kom igjen. Vi prøver.
Ok, alle sammen må ut.
-Hva? -Hvorfor det?
Vi aner ikke hva som vil skje. Jeg vil være beskyttet av halskjedet.
-Men det vil ikke dere. -Vær forsiktig, mamma.
Tror dere det vil funke?
Jeg håper det, men ved hvert framskritt har vi opplevd komplikasjoner.
Dette må være slutten.
Vi har overvunnet så mange prøvelser. Vi kan ikke feile nå.
Stanley har rett. Vi skal få tilbake pappa og Linda!
-Alt i orden? -Jeg tror det. Det skjer noe.
-For en hyggelig reaksjon. -Det funker! Pappa vil bli usteinet!
Kom! Vi må være der når han våkner.
Tenk at vi er ferdige. Jeg har savnet pappa så.
Jeg også, men vi klarte det.
Jeg har savnet fyrens etterbarberingsvann.
Jeg er så glad marerittet er over. Hele familien vil bli samlet igjen.
La oss gi pappa litt plass. Vi må ikke hoppe på ham og skremme ham.
Du store Cæsar!
En svær edderkopp? Tuller du?
Ikke bare en edderkopp, men en sort enke!
Selvfølgelig! Det røde timeglasset. Hvorfor så jeg ikke det?
Kom hit, alle sammen!
Vi må ut av denne fløyen!
Går det bra?
Ania burde fortalt at gjenstandene lager en svær edderkopp.
Det visste hun nok ikke, ellers hadde hun advart oss.
Nå vet vi det. Vi må gjøre noe.
Den vil bli kvitt oss.
Det er nok lurt å lage en plan mens vi fremdeles har en port mellom oss.
Som nok ikke vil holde så lenge som jeg håpet.
Hvorfor blir vi aldri jagd av et svakt monster?
Linda! Du er tilbake!
Dette var et dårlig tidspunkt, men du er her. Hvordan skjedde det?
Sky, unger… Er dere der?
-Alex! Du lever. Hva skjer med deg? -Jeg vet ikke, men noe er forandret.
Det er mye bevegelse her. Jeg kan også se litt lys.
Om jeg bare kunne nå det.
Du vil ikke tro det, Pandora, men jeg er sikker på at jeg så Linda.
Inn i lyset mot dere. Jeg må ha sett syner.
Kanskje ikke. Kanskje han så Linda.
Vit at jeg elsker dere. Beklager at jeg ikke kunne beskytte dere.
Du må aldri gi deg, Sky.
Du må heve forbannelsen og redde barna. Du må…
Vi kan redde ham.
-Russ… -Pandora kan ha rett.
Linda ble til stein da hun rørte ved timeglasset, som Cornelius.
Fortsett.
Det er mulig at Linda var på samme sted som pappa.
Han sa det var mørkt der. At han ikke kunne se noe særlig.
Nettopp. Pappa sa at det plutselig var mer bevegelse og at han nå har litt lys.
Han så oss i det lyset.
Timeglasset fikk en sprekk, og pappa så Linda i lyset.
-Nå er de tilbake her. Det må bety… -At lyset er sprekken i timeglasset.
Alex' ånd er fanget i obsidiankulen.
Men vi hørte ham. Han virket svak. Han kommer seg ikke til lyset.
Så en av oss må gå inn og hjelpe ham ut. En av oss må bli til stein.
Her, ditt stygge insekt!
Teknisk sett er ikke edderkopper insekter, men, men…
Hva gjør du, Horus?
Jeg er uansett nestemann som blir til stein.
-Stol på meg… -Jeg vet det. Du klarer det.
Fort dere! Dere må dra.
Litt av et supervåpen!
Du må gjøre bedre enn det.
Vi ses snart, pappa.
Jeg er visst ikke helt død.
Pappa?
Hører du meg?
Det er Russ. Pappa! Si noe! Hva som helst.
Det må være sånn å bli til stein.
Sjelen blir fordøyd her inne. Ikke vær pappa. Vær så snill.
Ikke vær pappa.
Dette vil gi meg mareritt.
Det var iallfall ikke pappa.
Det må selvfølgelig være den som er lengst borte.
Hæ? Smetterne. Pappa nevnte den lyden.
Om du hadde sagt for et halvt år siden at Russ frivillig
ville slåss mot en sort enke for å redde pappa, ville jeg ikke trodd deg.
Jeg vet ikke hva som er mest utrolig av det du sa.
Russ har gitt oss ekstra tid mot vår edderkopp-fiende.
-Vi må ikke kaste den bort. -Vi må hjelpe ham å få pappa ut.
Jeg har en plan for akkurat det.
Russ kjemper mot monstre, og du lager planer. Nå har jeg sett alt.
Du og broren din har lært hverandre mye i sommer.
Om Russ har rett, ser pappa bare litt lys fordi sprekken i timeglasset er så liten.
Vi vet at det er veien ut, takket være Linda.
Istedenfor én utgang, må vi gjøre så timeglasset har flere sprekker.
Da får Russ og pappa flere sjanser.
Kan vi ikke bare ødelegge timeglasset?
Jo, men pappa og Russ kan bli skadet om vi gjør det.
De må være ute og trygge først.
Blir vanskelig nok bare å skade timeglasset.
Timeglasset virker tøffere enn tørket skilpadde.
Jeg vet hva jeg gjør.
Dette er som en dataspillkamp. Ingen er bedre til det enn jeg.
Normalt sett ville jeg vært imot at du bruker noe her inne,
men dette er ikke normalt.
Ganske kult.
Oi sann.
-Nei! Mamma! -Det går bra.
Jeg har på meg…
Nei!
Tuller du?
Ja!
-Blink! -Flott, Pandora!
Det beste angrepet er husets forsvar.
På tide å la gjesten få se fløyen med begrenset adgang.
Æsj. Neste gang kan edderkoppene ta meg.
Kokong-kompisen min var visst aztekerkriger.
Ingen feil denne gangen. Jeg må komme meg til pappa uten å røre vevet.
Nå!
-Midt i blinken! -Vent. Vi må møte Stanley.
Det er ett sted til vi må ta med edder-soppen.
Ja, flere lysstrimer. Stå på, familien min. Jeg må nå pappa.
Sakte. Du trenger ikke forte deg.
Se på den store hjernen din, Vanderhouven.
Vent litt…
Nå!
Vi klarte det. Vi slo den.
Hev taket, Stanley. Vi må få Russ og Alex ut derfra.
Ta den! Sånn går det når du prøver deg på en Vanderhouven.
Pappa? Det er Russ. Kom igjen. Du må våkne.
Russ? Du bør ikke være her. Ikke ennå.
Ikke du heller. Vi skal hjem.
Nei! Dere får ham ikke! Hold dere unna!
Hæ? Hva har skjedd?
Jeg vet ikke hva som har skjedd.
Vi var så nær, og… Unnskyld.
Du trenger ikke unnskylde deg. Forfedrene dine og jeg har all skyld.
Jeg er lei for at jeg ikke sa noe og dermed satte dere i fare.
Du, Pandora, mamma, dere gjorde det som var rett, selv om det var vanskelig.
Dere har gjort Vanderhouven-arven til noe bedre.
Nei! Jeg hater det når sjefskurken har liv igjen.
Ja! Nå kommer Hank.
Og der går Hank. Fillern…
Sky, Pandora, dere bør rømme.
Stanley og jeg vil holde beistet unna.
Ja. Det har vært en ære å hjelpe dere i kampen. Kom dere i trygghet.
Nei!
Slipp ned taket, mamma!
Ikke gjør det igjen. Vi holder sammen, og vi skal overleve.
Slutt å snakke som om dere jobber for oss. Dere er familie. Dere er Vanderhouven.
Vet du hvorfor jeg lever? Håpet.
Det håpet vil holde oss gående til Sky og Pandora får oss ut.
-Forstår du? -Ja, pappa.
Jeg kunne trengt litt oppmuntring
-de siste tre månedene. -Har det bare gått tre måneder?
Nå kommer de igjen.
Russ? Går det bra der inne?
Pandora! Jeg har pappa, men alle lys er slukket. Hva skjer?
Vi bekjempet den sorte enken, men den reparerte seg selv. Så urettferdig.
Kan den gjøre det?
Den har alle mulige triks i ermet.
Vi må lage en stor sprekk i timeglasset så dere kan rømme før den leges igjen.
-Det er farlig å komme nær. -Ikke med smykket.
Vi må få smykket ned fra taket.
Taket? Hva gjør det i taket?
Ikke nå. Jeg fikser det. Bare vær forsiktige.
Ok. Vi stoler på dere.
Dere må dra til huset og hente noe.
Sist jeg sjekket var utgangen stengt av edderkopp-guffe.
Det finnes en annen vei opp.
-Klar? -Jeg bør spørre deg.
Jeg har tak! Jeg går opp.
Lille Petter edderkopp Han klatret på min hatt
-Den kommer snart. -Og da skal vi ta den.
Håper bare Stanley og Larry kommer i tide.
Vi vet hva som kommer. Den satser på at vi får panikk så den kan ta oss. Nei.
Stilig teknikk, mamma.
Her kommer halskjedet.
Hvordan lærte du å kontrollere den så raskt?
Har man lært å seile en stjålet spansk gallion, er alt annet enkelt.
-Vognen venter. -Ser bra ut på deg.
Sikkerheten først.
La oss danse.
Her borte, din fuling!
Her oppe, tosk!
Oi! Beklager, Russ.
Leken er over. Det er din tur, mamma.
Har du flere skitne triks?
Hvor er alle sammen?
Hallo?
Hvor er pappa?
Jeg er her.
Og jeg skal ingen steder.
Alex.
Tenk at forbannelsen er hevet.
For første gang på mange år føler jeg meg fri.
Jeg er verdens heldigste far og ektemann.
-Dere reddet meg. -Og oss selv.
Jeg ville sett bra ut som statue.
Jeg ville posert så jeg kunne være kul for alltid.
Vi har fremdeles et hus fullt av gjenstander som ikke tilhører oss.
-Det føles galt å beholde dem. -Hvem sier vi skal beholde dem?
Det er vårt ansvar å heve forbannelser og returnere gjenstandene.
Tenk på hva vi kan gjøre med all den plassen
-i den fløyen. -En rullebrettpark?
Da vil jeg ikke lenger bruke gangene.
Kommer ikke på tale. Et avansert laboratorium for oppfinnelsene mine.
Hva er det jeg hører?
Vi har ansvar for å rette opp våre forfedres ugjerninger!
Vi må rette opp flere generasjoner med feil.
Og etter det blir det varmestamp i celestiet.
Ok.
Alex?
-Hvor er jeg? -Går det bra?
Nei.
Tekst: Tina Shortland