-Zakaj ni bilo atija? Je… -Ne govori tega. Čisto blizu smo.
Rešili ga bomo, ne, mami?
Georgia pravi, da moramo združiti dela. Dajmo.
Pa poskusimo.
V redu, vsi ven.
-Kaj? -Zakaj?
Ne vemo, kaj bo.
Če se kaj sfiži, me bo ogrlica varovala, vas pa ne bo.
Bodi previdna.
Mislite, da bo delovalo?
Upam. Vedno ko napredujemo, se nekaj zatakne.
To mora biti konec.
Preveč smo prestali, da bi nam zdaj spodletelo.
Prav ima. Rešili bomo tako atija kot Lindo!
-Je vse v redu? -Menda. Nekaj se dogaja.
Kakšna prijetna reakcija.
Deluje. Ati bo odokamenel!
Tecimo, da bomo tam, ko se zbudi!
Neverjetno, končali smo. Pogrešala sem atija.
Jaz tudi. Uspelo nam je.
Pogrešal sem njegovo smrdljivo kolonjsko.
Hvala bogu, da je konec môre.
Vsa družina bo končno spet skupaj.
RUBINASTA PEŠČENA URA IN OBSIDIJSKA KROGLA
Stopimo korak nazaj, da ne bomo skočili na očeta in ga prestrašili.
Naj me koklja brcne!
Orjaški pajek? Ne me basat!
Pa še črna vdova je!
Seveda! Rdeča peščena ura. Kako sem to spregledal?
Vsi sem!
Ven iz zaprtega krila moramo!
Ste okej?
Ania bi lahko omenila, da nastane ubijalski pajek.
Najbrž ni vedela, sicer bi nas opozorila.
Zdaj vemo. Ukrepajmo.
Ubiti nas hoče.
Bilo bi dobro pripraviti načrt, ko je še na oni strani vrat.
Kar ne bo tako dolgo, kot sem upal.
Zakaj nas ne preganja šibka pošast?
Linda, vrnila si se! Izbrala si slab trenutek, a tu si.
Kako ti je uspelo?
Sky, otroka, ste tu?
Alex, še si živ! Kaj se ti dogaja?
Ne vem, a nekaj se je spremenilo.
Tu je veliko gibanja. Pojavila se je svetla razpoka.
Ko bi jo le lahko dosegel.
Pandora, prisežem, da sem videl Lindo.
Stekla je v svetlobo proti vam. Najbrž imam privide.
Mogoče ne. Mogoče je res videl Lindo.
Vse vas imam rad. Žal mi je, ker vas nisem mogel zaščititi.
Sky, ne obupaj.
Moraš prekiniti prekletstvo in rešiti otroka. Moraš…
-Še vedno ga lahko rešimo. -Russ.
Pandora ima prav. Linda je okamenela ob stiku z uro
-tako kot Cornelius, ne? -Poslušam.
Smiselno je, da je bila na istem mestu kot ati.
Rekel je, da je v temni vrzeli in da nič kaj ne vidi.
Tako je.
Omenil je, da je naenkrat veliko gibanja in svetloba,
v kateri nas je videl. Ura se je razbila, ati pa je videl Lindo teči proti svetlobi.
Zdaj so spet tu. Kar pomeni…
Svetloba je razpoka na peščeni uri, Alexov duh pa je ujet v obsidijski krogli.
Vsi smo slišali, kako šibek je. Ne bo prišel do svetlobe.
Eden od nas mu mora iti pomagat.
Eden od nas mora okameneti.
Hej! Tu sem, grdi žužek!
Pajkovci sicer niso žužki, a saj veš, kaj mislim!
Horus, kaj delaš?
Tako ali tako bi okamenel.
-Verjemi… -Vem. Zmogel boš.
Hitro, bežite!
Superorožje pa tako!
Bolj se potrudi.
Se vidiva, ati.
Očitno nisem čisto mrtev.
Ati?
Me slišiš?
Russ tu. Ati! Reci kaj! Karkoli!
To se najbrž zgodi ljudem, ki okamenijo.
Njihovi duhovi so tu notri. Upam, da ni ati.
Res upam, da ni ati.
Od tega bom imel môre.
Vsaj ati ni.
Seveda je v najbolj oddaljeni.
Šviganje. Ati je omenil ta zvok.
Če bi mi nekoč rekla, da se bo Russ prostovoljno pomeril
z dvometrsko črno vdovo, da reši atija, ti ne bi verjela.
Ne vem, kaj od tega je bolj neverjetno.
Russ nam je pridobil nujno potreben čas. Ne smemo ga zapraviti.
Moramo mu pomagati, da reši atija iz pajka. Vem, kako.
Russ se bori proti pošastim, ti pa načrtuješ. Kdo bi rekel?
Z bratom sta se to poletje precej naučila.
Če ima Russ prav, ati vidi malo svetlobe, ker je razpoka majhna.
Po Lindini zaslugi vemo, da je to izhod.
Namesto enega izhoda moramo razbiti uro, da bo veliko razpok
-ter bosta Russ in ati lahko ušla. -Ne bi kar uničili peščene ure?
Lahko bi, a ati in Russ bi jo lahko skupila.
Najprej se morata rešiti.
Že poškodovati jo je težko, kaj šele uničiti.
Peščena ura je hudičevo trdoživa.
Zaupajte mi, vem, kaj delam.
To je kot bitka v videoigri, te pa obvladam.
Običajno ti ne bi dovolila uporabiti ničesar iz te sobe.
Toda gre za posebne okoliščine.
Tudi to bo šlo.
Ojej.
-Ne! Mami! -V redu je, imam…
Ne!
Saj ni res.
Saj res.
-Zadetek. -Sijajno!
Najboljši napad je obramba hiše.
Pridite, čas je, da gostji razkažemo zaprto krilo.
Ogabno. Naslednjič se raje prepustim pajkom.
Prijatelj v zapredku je bil azteški bojevnik.
Tokrat brez napak. Do atija moram priti brez dotikanja mrež.
Zdaj!
-Zadetek! -Ne veseli se še. Stan je na vrsti.
Pajkovko moramo peljati še nekam.
To, še več svetlih razpok. Le tako naprej. Do atija moram priti.
Počasi, počasi. Ne hiti.
Si pa res pameten, Vanderhouven.
Čakaj…
Zdaj!
Uspelo nam je. Premagali smo jo.
Stanley, dvigni strop. Russa in Alexa moramo spraviti ven.
Tu imaš! Kaj pa se pečaš z Vanderhouvni!
Ati? Jaz sem, Russ. Zbudi se.
-Russ? Ne bi smel biti tu. Ne še. -Ti tudi ne. Domov greva.
Ne! Ne boste ga dobili! Stran!
Kaj se je zgodilo?
Ne vem, kaj se je zgodilo. Tako blizu sva bila. Oprosti.
Nikar se ne opravičuj. Tvoji predniki in jaz smo krivi.
Oprosti, ker sem tajil skrivnost in vas ogrozil.
Ti, Pandora in mami ste prav ravnali, čeprav je bilo težko.
Vanderhouvnovo zapuščino ste spremenili na boljše.
Ne! Ne maram, ko nasprotnik oživi.
O ja! Hank prihaja.
Hank odhaja.
Šment.
Sky, Pandora, raje tecita.
Midva bova zamotila zver, da lahko zbežita.
Ja. Rade volje pomagava. Zdaj pa pojdita na varno.
Ne!
Mami, spusti strop!
Nikoli več ne naredita tega. Skupaj bomo in vsi bomo preživeli.
Ne delata za nas, sta člana družine. Zdaj sta Vanderhouvna.
Veš, zakaj sem še živ? Zaradi upanja.
Upanje naju bo držalo pokonci, dokler naju punci ne rešita.
-Se strinjaš? -Ja, ati.
V teh treh mesecih sem pogrešal tvoje spodbudne govore.
Samo trije meseci so minili?
Spet prihajajo.
Russ? Sta v redu?
Pandora!
Našel sem očeta, a ni več svetlobe. Kaj se dogaja?
Premagali smo črno vdovo, a se je popravila. Nepravično.
-Od kdaj to zmore? -Kup obupnih trikov pozna.
Narediti moramo veliko razpoko, da lahko uideta, preden se popravi.
-Prenevarno je. -Z ogrlico ne.
Moramo jo sneti s stropa.
Stropa? Zakaj je na stropu?
Ne skrbi, uredila bom. Pazita se.
Prav. Zaupava ti.
-V hišo bosta šla po nekaj stvari. -Izhod je prepreden z mrežo.
Še ena pot obstaja.
-Pripravljen? -Si ti?
Držim se. Gor grem.
Mali hitri pajek plete nad vodo.
Kmalu bo tu. Dali ji bova vetra.
Upam, da se pravočasno vrneta.
Veva, kaj pričakovati. Čaka, da naju zgrabi panika.
Ne daj ji tega, kar hoče.
Bravo, mami.
Prihaja ogrlica.
Tako hitro sta se naučila upravljati to reč?
Ko znaš pluti s španskim galeonom, je vse drugo mala malica.
Kočija te čaka.
Čedna si, mala.
Najprej varnost.
Zaplešiva.
Tu sem, grdoba!
Tu zgoraj, trapa.
Ojej.
Oprosti, Russ.
Dovolj je bilo šale. Mami, na vrsti si.
Poznaš še kak trik?
Hej! Kje ste vsi?
Kje ste?
Kje je ati?
Tu.
Nikamor ne grem.
Alex.
Še kar ne verjamem. Prekletstva ni več.
Prvič po več letih se počutim svobodno.
Sem najsrečnejši oče in mož. Rešili ste me.
In sebe tudi! Bi pa bila lep kip.
Naredila bi noro pozo, da bi bila za vedno carica.
Še vedno imamo polno hišo artefaktov, ki niso naši.
-Ni prav, da jih obdržimo. -Kdo pravi, da jih bomo?
Naša odgovornost je, da vrnemo vse artefakte.
-Kaj bi lahko naredili v zaprtem krilu. -Park za rolkanje?
Tako ne bi rolkala po hodnikih.
Pozabi. Tam lahko naredimo laboratorij za moje izume.
Kaj pa govorita?
Odkupiti se moramo za hudodelstva naših prednikov!
Govorimo o desetletjih zločinov in pregreh.
Potem pa bomo namestili džakuzi.
Prav.
Alex?
Kje sem?
Si v redu?
Ne.
Prevedla Nena Lubej Artnak