ФЕНЕРЪТ
БРАВО!
Пак шест плюс за Ръс.
Радвам се, че и в гимназията си на ниво.
Няма да лъжа, приятно е. Почти...
Нормално? - Да.
Разбирам те. Не си падам по нормалното,
но след случките през лятото,
да е нормално, не е толкова лошо.
Но да не се лъжем, чака ни още много работа.
Спасихме татко, но в къщата е пълно с прокълнати реликви.
Е, и? Открай време са там.
Да, но преди не знаехме. - Вярно.
Но надвих "черна вдовица", велика съм.
Не бъди прекалено самоуверена.
Внимавай, опасности дебнат навсякъде.
Вече ми е ясно защо сте тук от доста време,
а цари пълен хаос.
Аз съм виновен.
Пандора ме научи на паркур и се вманиачих.
Тренираме само тук, за да не бутнем някой прокълнат предмет.
Не, вината е моя. Трябва да съм по-отговорен.
Но скокът ти от купчината дневници чак до бюрото
беше впечатляващ, макар че доведе до бъркотия.
Приемам комплимента.
Дневниците още ни трябват, тренирайте другаде.
Прощавай, Скай.
Ще кажа на Алекс да ви даде сандъци за скоковете.
Алекс?
Къде отиде?
Вече пробва два пъти. Защо реши, че сега ще се смея?
Три за щастие?
Смехотворно! - Благодаря, Лари.
Държа да се уверя, че всичко тук е в ред, преди да постъпя на работа.
Ще се справяш блестящо.
Джорджа и музеят имат огромен късмет с уредник като теб.
А и съм готов да помагам. - Знам.
Но е странно да се върна към нормалността.
Още сънуваш кошмари.
Свършихте толкова много неща, докато не бях на себе си.
Сега аз ще връщам реликвите.
Семейство Вандерхувен има шанс да оправи репутацията си.
И пак да кажа, съжалявам, че не ти споделих нищо.
Било каквото било, да мислим за бъдещето.
Да не забравя, обещах им да им сложиш сандък за паркур.
Веднага, акробати.
Какво стана?
Разбрах какво означава сънят ми.
Най-сетне го проумях.
Докато съм бил в небитието,
някак си съм се свързал с растението.
Татко, абсурдно е.
Ще ми се да имаше по-научно обяснение,
но всичко тук е взаимносвързано.
Реликвите, растението, а сега и аз.
Ще ви покажа.
Докоснах тръна и той ми показа това.
"Лучерна сале".
Ще рече "Солният фенер".
За невеж ли ме мислите?
Добре де, видях го в един дневник,
докато планирах скока върху бюрото.
Явно фенерът има връзка с кошмарите ми за скелети.
Преди растението ни насочваше към реликви чрез червените тръни.
Спря, като смазахме "черната вдовица".
А сега направо ти ги показва.
Това е следващата ни мисия. - Дали си се възстановил?
Кошмарите няма да спрат, докато не приключим.
Да действаме.
Защо го нося по този начин?
Не е желателно да докосваш прокълната реликва.
Разработвам роботизиран държач.
Засега е с вилица и лъжица.
Корнилиъс е написал, че Солният фенер е направен,
за да "приковава вниманието на миньорите".
Това е просто каменна сол.
Лъскава е, но да приковава вниманието?
Явно не са имали други забавления.
Как сте се сработили само! Нищо чудно, че ме спасихте.
Разбрах откъде е. Пандора, много ще ти хареса.
Откраднат е от район в Румъния,
известен като Трансилвания.
Трансилвания. Супер!
Дано е от вампирски замък. Събирам багажа.
И ти ли си мислиш същото?
Подводни вулкани?
Пак ти казвам - не.
Семейството се събра. Каква изобщо е нашата роля?
Тайното крило все още е наша територия. Ние командваме тук.
Вече не съм сигурен.
Трябва да помисля. Ще бъда в небесната зала с хармониката си.
Жива да не бях! Александър Велики се завърна.
Марджи Завоевателката. Ти си балсам за очите. Как си?
Какъв е този прекрасен аромат?
Огърлица от чесън. - Естествено, за Трансилвания.
Представям си каква е прокълнатата реликва!
Значи знаеш?
Уверявам те, само тя е наясно.
Нямам търпение да върнем реликвата и да кажем:
"Идваме като приятели да ви върнем нещо, което ви е било отнето преди години".
Невинаги става така. - Наистина ли?
Не се знае, зависи от ситуацията.
Всеки път е различно. - Спокойно, ние ще те пазим.
Следваща спирка - Трансилвания.
Не е за вярване, най-сетне ще видя вампир.
В Трансилвания сме, но тук не всички са вампири.
Не е изключено обаче.
Махайте се! Платих сметката.
Моля? - Не сте ли от енергото?
Не, от Америка сме.
Реших, че ще ми спрете тока за неплатени сметки.
Сигурно е скъпо да поддържаш такъв замък.
Да, източва ми кръвчицата.
Като вампир ли?
Да, нещо такова. Отиват много пари!
Повече, отколкото получих в завещанието.
Навремето фамилията ни била богата, но от сто години насам сме зле.
Вече не се търпи.
Но защо ви го казвам? Кои сте вие?
Идваме като приятели да ви върнем нещо, което ви е било отнето преди години.
Солният фенер!
Не ни благодарете.
Е, не ми стана приятно,
но важното е, че реликвата е там, където трябва.
Не съм убеден. - Така ли?
Нещо не е наред.
Обикновено си личи, когато проклятието се развали.
Няма проблем.
Растението ми посочи реликвата, а собственикът е Влад.
Важна е реликвата, а не собственикът. - Да си я вземем.
Не, върнахме я на мястото й. Това е достатъчно.
Забелязахте ли?
Това, че Влад се измъкна с нашия фенер ли?
Какво правят? Изпълнихме задачата си.
Тя не е просто да прехвърлим отговорността.
Добре тогава.
Станли!
Помолих те да не пречиш на размишленията ми.
Случайно да си вилнял в египетското крило?
Какво е станало тук?
И не е твое дело?
Възможно ли е череп да направи такъв погром?
Не че не мога, но не съм аз.
А Ханк какво казва?
По това време бил заключен в оръжейната зала.
Желязно алиби.
Дали е била някоя оживяла реликва?
Възможно е. Да проверим по списък.
Това може да ни насочи.
Спокойно, свикнали сме вече.
Аз не съм.
Сол. Стените са от чиста каменна сол.
Семейството на Влад е било богато.
Вероятно заради това. - Солта ли?
Навремето тя е била ценна като злато.
Носела е сол-идни суми.
Но щом има залежи под замъка, защо сега е беден?
Може да няма работници. Миньорският труд е тежък и зле платен.
Чакайте, това място ми е познато.
От съня ми е. - Така ли?
Тук сигурно са подремвали миньорите, когато се уморят.
Според мен са стари катакомби.
Тук са полагали мъртъвци.
Нищо чудно, солта е естествен консервант. Но защо са празни?
Да се махаме веднага. - Нали тръгнахме подир фенера?
В сънищата си видях и друго.
Не ни забелязват.
Зомбираните скелети са много по-яки от вампирите.
Да разберем какво става.
Внимание, селяни! Погледнете.
Наистина действа!
Имам чудесна новина.
Върнаха ми стара семейна реликва
и солната мина "Бачу" пак ще заработи.
Грабвайте кирките и лопатите!
Без съмнение фенерът все още е прокълнат.
Последната. - И си 100% сигурен, че няма други?
Не ме карай да смятам, сигурен съм.
Една реликва липсва. Гривна от гробницата на египетски фараон.
Оживяла е и е избягала ли?
Или някой е влязъл и я е откраднал?
Лари, явно се сблъскваме със загадка.
И ако все още командваме тук, трябва да я разрешим.
Слушам, капитане.
Предците на Влад са контролирали скелетите с фенера.
Затова пишеше, че приковава вниманието на миньорите.
Без фенера са изгубили власт над тях.
Сигурно се лутат тук от години.
Върнахме фенера на Влад и му позволихме пак да отвори мината.
Това са скелетите на миньорите.
Затворници дори в смъртта.
Не просто затворници, те са роби.
Да ги освободим, за да почиват в мир.
С фенера ще им наредим да спрат.
Дали ще стане? - Не знам.
Тогава аз ще взема фенера. Вие стойте тук, деца.
И теб ли да убеждаваме?
През лятото се борихме с мама. Не беше лесно.
Права е, трудно ме убедиха.
Тогава мен ме нямаше.
Сега и двамата ви родители са тук, отдъхнете си.
Оставете го, сам ще се убеди.
Бъдете нащрек.
Работете здраво! Парите на Бачу пак ще потекат.
Влад Бачу, престани веднага!
Ти се правеше на електричар.
Не, ти реши така.
Защо сте тук тогава? - За да те спрем.
Не е редно да се замогваш с робски труд.
Контролирам цяла армия немъртви. Гледайте.
Работници, дръжте натрапниците!
Скъпи, да бягаме.
Взех го!
Жестоко.
Дай ми го.
Скелети, дръжте ги!
Бягай! В миньорската количка!
Не може ли по-бързо?
Опитвам се.
Браво, Пан.
Бързо, насам.
Благодаря. - Моля.
Още скелети!
Опитвам се да я върна на релсите. - Ще ти осигуря време.
Почти успях.
Готово!
Познавам мината по-добре от вас.
Не може да бъде.
Не разбирам кои сте и защо изобщо сте тук.
Дадохте ми фенера, а сега се опитвате да го измъкнете.
Съжаляваме, всеки прави грешки.
Чесън, люти!
Вземете фенера!
Заповядвам ви да...
Пандора!
Татко!
Пардон.
Бързо, татко.
Спри скелетите с фенера.
Татко!
Работници, спрете!
И се отдайте на вечен покой.
Не!
Съсипахте ме.
Нямам ли работници, ще ми вземат замъка.
Казваш го, сякаш е лошо.
Как може разорението да не е лошо?
Усилията да поддържаш всичко това са те възпирали излишно.
Да, явно това място е било затвор и за теб самия.
Прави сте, странни американци.
Още утре ще обърна нова страница.
Ще продам замъка.
Искате ли замък? Изгодно го давам.
Благодарим, но не. Проблемите вкъщи ни стигат.
Какво стана, докато държеше фенера?
Защо се поколеба? - Какво имаш предвид?
Държеше фенера, но не заповяда на скелетите да спрат.
Моля? Не съм държал фенера.
Татко, да се надбягваме.
Дадено. - Краката ли ти тежат?
Превод на субтитрите Боряна Богданова