PROKLETÍ
LUCERNA
VÝBORNĚ!
- Jednička! Russ je hlavička. - Čau.
Jak na základce, tak na střední. Super.
Je to fajn. Skoro jako by život byl...
- Normální? - Přesně.
Souhlas, dřív mě normálnost nebrala,
ale po tomhle létě mi troška normálnosti připadá parádní.
Jo, ale buďme upřímní. Pořád nás čeká spousta práce.
Táta je zpět, ale spíme na hromadě prokletých artefaktů.
No a? Tak to bylo vždycky.
- Ale dřív jsme to nevěděli. - Pravda.
Ale po boji s pavoukem mě nic neděsí.
Ať ti to nestoupne do hlavy.
Buď opatrná. Nevíš, kde číhá další hrozba.
Už začínám chápat, proč jste tu ani za ty roky
nedokázali udělat pořádek.
Je to moje vina.
Pandora nás naučila parkour a mě to úplně posedlo.
A všude jinde v domě při něm hrozí kontakt s něčím prokletým.
Ne, je to má vina. Musím být zodpovědnější.
Ale tvůj skok z hromádky zápisků na stůl
byl nápaditý i atletický, byť tady způsobil nepořádek.
Poklona se přijímá.
Ty zápisky pořád potřebujeme, tak si hrajte jinde.
Promiň, Sky.
Řeknu Alexovi, ať vám na to připraví nějaké bedny.
Alexi?
Kam zmizel?
Nebylo to vtipné ani předtím.
Proč by potřetí být mělo?
Trojka je magické číslo.
Vtipné.
Díky, Larry.
Chci se ujistit, že vám tu nic nechybí, než začnu chodit do práce.
Sky, budeš báječná.
Lepší kurátorku by Georgia a Paxtonovo muzeum nenašli.
Rád jakkoli pomůžu.
Já vím.
Jen je zvláštní vracet se k běžnému životu,
zvlášť když máš noční můry.
Udělala jsi toho tolik, když jsem byl, indisponovaný.
Teď to vracení artefaktů převezmu já.
Naše rodina tak může vytvořit nový odkaz Vanderhouvenů.
A znovu se omlouvám, že jsem ti to všechno tajil.
- Jen... - To je minulost.
Teď řešme budoucnost.
Vidíš, slíbila jsem těm dvěma, že jim dáš bedny na parkour.
Dobře, akrobati. Už se nesou.
Alexi! Dobrý?
Ta noční můra. Už vím, co znamená.
Konečně mi to došlo.
Kvůli svému dlouhému pobytu v prázdnotě jsem teď s tím keřem nejspíš propojený.
Tati, to nedává smysl.
Věř mi, bral bych vědečtější vysvětlení, ale všechno tady je propojené.
Artefakty, kořeny a teď i já.
Dokážu vám to.
Když jsem se teď keře dotkl, viděl jsem tento artefakt.
Lucerna Sale.
Neboli Slaná lucerna.
Co? To je tak divné, že něco vím?
Fajn, viděl jsem to v zápiscích při plánování svého skoku na stůl.
Zjevně nějak souvisí s mými sny o kostlivcích.
Předtím keř na artefakty upozorňoval rudými trny.
Což po rozmačkání pavouka ustalo.
Teď tě asi upozorňuje přímo.
Tohle je další mise.
Určitě už se na to cítíš?
Ty noční můry asi jinak nezarazíme.
Tak do toho.
Proč že to nesu takhle?
Už víme, že když nemusíme, nemáme na nic prokletého sahat.
Proto sestavuju manipulačního robota, ale zatím musí stačit tohle.
Cornelius píše, že ta lucerna byla vytvořena za účelem
„upoutání plné pozornosti horníka“.
Je v ní jen hrouda soli.
Jo, třpytí se, ale to je tak upoutalo?
Ti horníci asi měli vážný nedostatek zábavy.
Jste fakt sehraní. Není divu, že jste mě zachránili.
Už vím, odkud je. Pandoro, tohle tě nadchne.
Lucerna byla ukradena z části Rumunska známé jako Transylvánie.
Transylvánie? Jo!
Prosím, ať je to upíří hrad. Jdu balit.
Myslíš na totéž, co já?
Na podvodní sopky?
Takže opět ne.
Když je rodina zase pospolu, jakou roli máme my?
Zapovězené křídlo je pořád naše území. Tady stále vládneme my.
Já si tím tak jistý nejsem. Potřebuju chvilku pro sebe.
Budu v celestiu s novou harmonikou.
To mě podrž, Alexander Veliký se vrátil.
Margie Dobyvatelko, moc rád tě vidím.
Jak se kruci máš?
Co to tady voní?
- Česnekový náhrdelník. - Jasně. Transylvánie.
O jaký prokletý artefakt asi jde tentokrát?
Ty o nich víš?
Věř mi, nikdo další už to neví.
Už se těším, jak artefakt předáme majiteli a řekneme:
„Jsme vaši přátelé a vracíme vám dávno ukradenou rodinnou památku.“
Vždycky to tak neprobíhá.
Ne?
No, mohlo by. Nebo taky ne, to záleží.
Pokaždé je to jinak.
Neboj, nenecháme tě v tom.
Příští zastávka Transylvánie.
To je síla, že se konečně potkám s upírem.
Sice jsme v Transylvánii, ale ani tady není každý upír.
Já bych to nevylučovala.
Odejděte! Účet jsem zaplatil.
Co prosím?
Vy nejdete kvůli elektřině?
Ne. Jsme z Ameriky.
Já myslel, že mi vypnete proud kvůli neplacení.
Pečovat o tak velký hrad je jistě nákladné.
Ano, úplně mi to vysává účet.
Jako upír?
Ano, tak. Stojí strašně moc peněz.
Víc, než mi moje prohnilá rodina nechala.
Kdysi jsme byli boháči, ale posledních sto let jen chudneme.
Teď sotva přežíváme.
Ale proč vám to vykládám? Kdo jste?
Jsme přátelé a jdeme vám vrátit kdysi odcizenou rodinnou památku.
Lucerna Sale!
Není zač.
Nějak nemám pocit zadostiučinění.
Ale artefakt se vrátil, kam patří.
- Tím si nejsem jistý. - Nejsi?
Něco se mi nezdá.
Obvykle je vidět, že jsme věc zbavili prokletí.
Určitě jsme uspěli.
Keř mě přivedl k lucerně a podle zápisků patřila Vladovi.
Jde tu o nápravu vůči artefaktu, ne majiteli.
Nevrátíme se pro ni?
Ne. Vrátili jsme ji, kam patří. To musí stačit.
Viděli jste to taky?
To, jak Vlad s tou lucernou podezřele odbíhá?
Co to dělají? Cíle už jsme dosáhli.
Cíl je zjednat nápravu lucerny, ne ji předat.
No dobře.
Stanley!
Prosil jsem tě, ať mě při přemýšlení nerušíš.
Nebyl sis v egyptském křídle vybít zlost?
Co se to tady stalo?
To není tvé dílo?
Podle tebe to mohla napáchat jedna lebka?
No, mohla, ale nenapáchala.
A co Hank?
Prý byl tou dobou zamčený ve zbrojírně.
To je neprůstřelné alibi.
Že by za to mohl oživlý artefakt?
Možná. Uklidíme to a provedeme inventuru.
Možná tak najdeme vodítka.
Počkej.
V pořádku, jsme na tohle zvyklí.
Ale já ne.
Sůl. Stěny jsou z kamenné soli.
Vlad říkal, že jeho rodina byla bohatá. Tohle je asi důvod.
Díky soli?
Po většinu dějin platilo, že sůl je nad zlato.
Používala se jako platidlo.
Když má pod hradem to bohatství, proč je z něj chudák?
Možná nesehnal horníky. Bývá to těžká, špatně placená práce.
Počkat. Já to tady poznávám.
- Viděl jsem to ve snech. - Vážně?
Sem nejspíš unavení horníci lehali.
Na šlofíka jako dělané.
Spíš to budou katakomby.
Ukládali sem mrtvé.
To dává smysl.
Sůl je přírodní konzervant. Ale proč jsou prázdné?
Musíme ven. Hned.
Vždyť jdeme pro tu lucernu.
Ve snech jsem neviděl jen lucernu.
Nevšímají si nás.
Tý jo. Kostlivci jsou o dost hustější než upíři.
Zjistíme, co se tu děje.
Slyšte, poddaní. Pohleďte!
Je to pravda. Funguje to.
Mám skvělé zprávy.
Vrátilo se ke mně rodinné dědictví a doly Baciu čeká obnovení těžby.
Popadněte krumpáče a do práce!
Tak jo, ta věc je zjevně pořád prokletá.
Poslední.
- Jsi si tím stoprocentně jistý? - S čísly na mě nechoď, kamaráde. Jsem.
Tak nám jeden chybí.
Náramek z hrobky egyptského faraona.
Že by se probral a pláchnul? Nebo se sem někdo vloupal a ukradl ho?
Larry, máme před sebou záhadu.
A jestli tady dole pořád vládneme my, musíme ji rozluštit.
Rozkaz, kapitáne.
Vladova rodina lucernou ovládala kostlivce.
Tak tohle je to upoutání plné pozornosti horníků.
A bez lucerny nemohli kostlivce ovládat.
Nejspíš se tu roky bezcílně potulují.
A když jsme ji Vladovi vrátili, umožnili jsme mu podnik zase rozjet.
Jsou to chudáci původní horníci. I po smrti stále uvěznění.
Nejen uvěznění. Zotročení.
- Musíme je osvobodit. - Získáme lucernu a přikážeme jim přestat.
A zabere to?
Nemám ponětí.
Tak ji musím získat já. Děti, zůstaňte v bezpečí.
Tak ty taky takhle?
V létě jsme si tím už prošli s mámou. To bylo něco.
Má pravdu, bylo to fakt něco.
To nebyla rodina kompletní.
Teď vás chráníme oba,
tak stačí jen přihlížet.
Jen ho nech. Někteří se učí až z chyb.
Čekejte v záloze.
Zaberte! Jmění rodu Baciu bude brzy obnoveno.
Vlade Baciu, přestaňte s tím!
Muž, co se vydával za zástupce elektrárny.
Ne. To vy jste si mě spletl.
Tak co tady děláte?
Jdeme vás zastavit.
Nemůžete své jmění obnovit zotročováním.
Mám armádu nemrtvých. Můžu si dělat, co chci. Sledujte.
Poddaní, chyťte ty narušitele.
Lásko, v takové chvíli prcháme.
Mám ji!
Hustý.
Tohle si vezmu.
Hej vy tam! Chyťte je!
Utíkej! Do vozíku!
Nemůže to jet rychleji?
Jo, snažím se.
Hezky, Pan.
Honem, naskoč si.
- Díky. - Hlídám ti záda.
Jdou sem další!
Chci ho vrátit na koleje.
Zaměstnám je.
Skoro.
Už!
Škoda že to tu neznáte jako já.
To si děláte srandu.
Nechápu to. Kdo jste a co tu vůbec chcete?
Nejdřív mi lucernu vrátíte, teď mi ji zas chcete vzít.
Promiňte, nikdo nejsme neomylnej.
Mám česnek v oku!
Vemte jí tu lucernu!
Přikazuju vám...
Pandoro!
Tati!
Pardon!
Honem, tati! Přikaž kostlivcům přestat!
Tati!
Přikazuju vám přestat.
A přikazuju vám odejít na odpočinek. Navždy.
Ne!
Zruinovali jste mě.
Bez svých pracantů se o hrad postarat nedokážu.
- Jako by to snad byla tragédie. - Přijít na mizinu tragédie není?
Možná vám starost o hrad jen neumožnila žít vlastní život.
Jo, jako by si vás i ty kostlivce zotročilo tohle místo.
Máte pravdu, prapodivná americká rodinko. Hned zítra obrátím list.
Dám hrad na prodej.
Nechcete ho? Dám vám dobrou cenu.
Díky, ale ne. Máme vlastní dům plný problémů.
Co se ti to tam stalo s tou lucernou?
Proč jsi váhal?
Váhal? O čem to mluvíš?
Kostlivci nás skoro měli a tys držel lucernu, ale nezastavils je.
Co to povídáš? Já ji nedržel.
Tati, dáme si závod k letišti.
- Tak jo! - Copak? Nohy máš furt zkamenělý?
Překlad titulků: Růžena Svobodová