ŽIBINTAS
ŠAUNUOLIS!
Vėl geriausias pažymys, nieko naujo.
Gerai - naujus mokslo metus pradedi taip, kaip baigei senuosius.
Nemeluosiu, geras jausmas. Tarsi viskas...
- Normalu? - Būtent.
Puikiai suprantu.
Niekad nesižavėjau normalumu,
bet po visko, ką patyrėm vasarą,
jaustis normaliai gan smagu.
Bet pripažinkim, dar liko daug darbo.
Tėtį išlaisvinom,
bet vis dar miegam virš krūvos prakeiktų artefaktų.
Ir? Visada taip miegodavom.
- Bet nežinodavom, o dabar žinom. - Tiesa.
Bet po kovos su juodąja našle jaučiuosi nenugalima.
Tik per daug neįsidrąsink.
Būk atsargi. Niekad nežinai, kur laukia pavojus.
Imu suprasti, kaip judu nieko nesutvarkėt,
nors tiek laiko praleidot čia apačioje.
Čia aš kaltas.
Kai Pandora supažindino mus su parkūru, netekau dėl jo proto.
O tik čia galim juo užsiimt,
nerizikuodami prisiliest prie prakeiktų daiktų.
Ne, čia mano kaltė. Turėčiau būti atsakingesnis.
Bet paskutinis tavo šuolis nuo žurnalų krūvos,
nors ir sukėlė šią netvarką, buvo originalus ir atletiškas.
Komplimentas priimtas.
Mums tų užrašų dar reikia, tad eikit žaist kur kitur.
Atsiprašom, Skaja.
Paprašysiu Alekso, kad duotų jums dėžių.
Aleksai?
Kur jis dingo?
Jau pirmus dukart nebuvo juokinga.
Kodėl manei, kad šįkart bus?
Trečias kartas nemeluoja?
Kaip juokinga.
Ačiū, Lari.
Prieš pradėdama naująjį darbą stengiuosi sužiūrėt,
kad viskas čia būtų gerai.
Skaja, tu puikiai susitvarkysi.
Džordžijai ir Pakstono muziejui pasisekė,
kad tu organizuosi ekspozicijas.
Padėsiu tau, kaip galėsiu.
Žinau.
Tiesiog keista bandyti sugrįžti į įprastą gyvenimą,
ypač kai tu sapnuoji košmarus.
Tu tiek daug nuveikei, kol aš buvau paniręs mintyse.
Leisk sekt tavo pavyzdžiu, toliau grąžint artefaktus.
Tai mūsų šeimos galimybė sukurti naują Venderhuvenų palikimą.
Skaja, darkart atsiprašau, kad viską nuslėpiau.
- Aš... - Palikim praeitį praeityje.
Žvelkime į ateitį.
Prisiminiau, jog žadėjau Stenliui su Lariu, kad duosi jiems dėžių parkūrui.
Gerai, akrobatai. Prašom.
Aleksai, viskas gerai?
Dabar žinau, ką reiškia mano sapnas.
Pagaliau viską supratau.
Manau, kad turbūt dėl tuštumoje praleisto laiko turiu ryšį su erškėčiu.
Tėti, nusuprantam, apie ką kalbi.
Patikėk, Rasai, norėčiau turėti mokslinį paaiškinimą,
bet viskas čia apačioje yra susiję:
artefaktai, erškėtis, o dabar ir aš.
Štai, parodysiu.
Kai ką tik paliečiau erškėtį,
jis parodė šį artefaktą.
Lucerna Sale.
Dar žinomas kaip Druskos žibintas.
Ką? Manot, nieko negaliu išmanyt?
Gerai jau, pamačiau užrašuose, kai sėdėdamas ant jų
planavau parkūro nusileidimą nuo stalo.
Tai kažkaip susiję su mano sapnais apie griaučius.
Prieš tai erškėtis raudonais spygliais rodė mums, kuriuos artefaktus tvarkyti.
Tai liovėsi, kai įveikėm juodosios našlės vorą.
Dabar jis turbūt atvirai tau tai rodo.
Tai kita mūsų misija.
Tu tikrai pakankamai atsigavai?
Šie košmarai nesiliaus tol, kol nesutvarkysim to.
Imkimės darbo.
Kodėl šitaip turiu jį nešt?
Pastebėjom, kad, jei tik įmanoma, geriau neliesti prakeikto artefakto,
todėl kuriu robotizuotą ranką.
Bet kol kas teks naudotis žnyplėmis.
Kornelijus rašo, jog druskos žibintas buvo sukurtas tam,
kad „prikaustytų visą kasėjų dėmesį“.
Jame tik druskos gabalėlis.
Jis žiba, bet argi tai prikaustydavo dėmesį?
Turbūt kasėjams tais laikais buvo maža pramogų.
Jūs trys kaip gerai tepti ratai. Nieko nuostabaus, kad išgelbėjot mane.
Radau, kur jis buvo.
Pandora, tau tai labai patiks.
Žibintą pavogė iš Rumunijoj esančios vietelės,
vadinamos Transilvanija.
Transilvanija. Jėga!
Kad tik tai būtų vampyrų pilis. Reik susiruošt.
Galvoji apie tą patį, ką ir aš?
Apie povandeninius ugnikalnius?
Darkart sakau, ne.
Kai šeima visa kartu, kas mums čia belieka?
Apribotasis sparnas vis dar mūsų teritorija. Vis dar karaliaujam čia.
Pastaruoju metu nebesu tuo tikras.
Man reikia pamąstyt.
Jei reikės, būsiu Dangyne su naująja armonikėle.
O kad tave kur, grįžo Aleksandras Didysis.
Mardže Užkariautoja, tu tikrai džiugini akį.
Šimts pypkių, kaip laikais?
Kas taip gardžiai kvepia?
Česnakų girlianda.
Na žinoma. Transilvanija.
Galiu tik spėlioti, koks šįkart prakeiktas artefaktas.
Tu žinai apie juos?
Patikinu tave, tik ji tai žino.
Laukiu nesulaukiu, kada galėsim grąžinti artefaktą teisėtam savininkui.
Sakysim: „Mes - draugai, atvykę grąžint šeimos palikimo,
kurį senovėje iš jūsų pavogė“.
Ne visada taip pavyksta.
Ne visada?
Tai įmanoma. Bet ne visada, priklauso nuo situacijos.
Kaskart vis kitaip.
Nesijaudink. Pasaugosim tave.
Kita stotelė - Transilvanija.
Negaliu patikėt, kad pamatysiu vampyrą.
Tik dėl to, kad esam Transilvanijoje, nereiškia, kad visi čia vampyrai.
Neatmesčiau tokios tikimybės.
Šalin! Apmokėjau tas sąskaitas.
Atsiprašau?
Jūs ne iš elektros tiekėjų?
Ne. Mes iš Amerikos.
Maniau, atėjot atjungt elektros dėl neapmokėtų sąskaitų.
Rūpinantis tokio dydžio pilimi reikia daug lėšų.
Taip, siurbia visus pinigus.
Beveik kaip vampyras kraują?
Taip, kaip vampyras. Be galo daug pinigų.
Daugiau, nei jų paliko mano netikusi šeima.
Kadais šeima buvo labai turtinga, bet pastarąjį šimtmetį praradom turtus.
Dabar vos išsilaikau.
Kodėl jums tai pasakoju? Kas jūs tokie?
„Mes - draugai, atvykę grąžint šeimos palikimo,
kurį senovėje iš jūsų pavogė.
Lucerna Sale.
Labai prašom.
Nejaučiu didelio pasitenkinimo jausmo,
bet svarbiausia, kad artefaktas savo vietoje.
- Nesu tuo tikras. - Nesi?
Kažkas ne taip.
Dažniausiai aiškiai pajuntam, kaip išnyksta prakeiksmas.
Viskas gerai.
Erškėtis nurodė šį artefaktą, o užrašuose rašoma, kad jis buvo Vlado.
Bet turim atitaisyti žalą artefaktui, o ne savininkui.
Gal atsiimti jį?
Ne. Grąžinom ten, kur jo vieta. To turėtų pakakti.
Ar ir jūs tai matėt?
Kaip įtartinai Vladas pabėgo su žibintu, kurį atidavėm?
Ką jie daro? Mes įvykdėm savo misiją.
Misija - atitaisyti žibinto skriaudą,
o ne perduot jį kitam.
Gerai jau.
Stenli!
Prašiau netrukdyt manęs mano apmąstymų vietelėj.
Ar nenuėjai prastos nuotaikos į Egipto sparną?
Kas gi čia nutiko?
Čia ne tavo darbas?
Manai, viena makaulė galėtų padaryt tokį jovalą?
Šiaip galėčiau, bet nepadariau.
O Henkas?
Sakosi tuo metu buvęs užrakintas ginklinėje.
Įtikinamas alibi.
Manai, taip pridirbo prabudęs artefaktas?
Gal. Apsitvarkykim ir patikrinkim inventorių.
Gal taip rasim reikiamų užuominų,
Viskas gerai. Mes jau pripratę.
Aš nepratęs.
Druska. Sienos - gryna akmens druska.
Vladas sakė, jo šeima buvo turtinga.
Turbūt dėl šito.
Dėl druskos?
Daug amžių druska buvo vertingesnė už auksą.
Kitur žodis „atlyginimas“ susijęs su druska.
Bet jei viskas slūgso po pilimi, kodėl jis nebėra turtingas?
Gal nerado darbininkų?
Kasėjų darbas sunkus ir mažai apmokamas.
Palaukit. Atpažįstu šią vietą.
Mačiau sapnuose.
Matei?
Šitie turbūt skirti pavargusiems darbininkams.
Patogi vietelė numigti.
Manau, čia senos katakombos.
Kur buvo laikomi palaikai.
Nieko nuostabaus.
Druska - natūralus konservantas. Bet kodėl jos tuščios?
Reikia išeiti. Dabar.
Maniau, einam atgaut žibinto.
Sapnuose mačiau ne tik žibintą.
Jie mūsų nepastebi.
Zombių griaučiai daug kietesni už vampyrus.
Turim išsiaiškint, kas daros.
Dėmesio, prasčiokai. Pažiūrėkit į mane.
Pasakojimai teisingi. Tai veikia.
Turiu labai gerą žinią.
Grąžinta sena šeimos relikvija,
tad Bačiu druskos kasyklos greitai vėl atsigaus.
Griebkit kirtiklius ir prie darbo.
O taip, tas daiktas neabejotinai vis dar prakeiktas.
Paskutinis.
Tu įsitikinęs, kad daugiau nėra?
Neversk skaičiuot, bandžiuli. Aš įsitikinęs.
Trūksta artefakto.
Apyrankės iš Egipto faraono kapo.
Tai ji prabudo ir pasinešė kaži kur?
Ar kažkas įsilaužė ir ją pavogė?
Lari, regis, mums teko mįslė.
Ir, jei vis dar karaliaujame čia apačioje, turim ją išspręst.
Klausau, kapitone,
Turbūt Vlado šeima su tuo žibintu valdydavo griaučius.
Dabar suprantu,
ką reiškė „prikaustyti visą kasėjų dėmesį“.
Kornelijui paėmus žibintą, jų nebebuvo galima valdyt.
Turbūt jie daug metų beviltiškai bastos po kasyklą.
O grąžinę žibintą Vladui,
padėjom jam atkurti šeimos verslą.
Turbūt šie nelaimėliai griaučiai yra senųjų kasėjų.
Nelaisvėje net po mirties.
Ne šiaip nelaisvėje. Jie vergai.
Turim juos išlaisvint, kad galėtų ilsėtis ramybėj.
Atgaukim žibintą, liepkim jiems liautis.
Ar tai suveiks?
Neįsivaizduoju.
Aš turėčiau atgauti žibintą.
Vaikai, būkit čia, kur saugu.
Ir tau turėsim tai paaiškint?
Jau vasarą mamai aiškinom. Buvo nemenkas reikalas.
Ji teisi. Nemenkas reikalas.
Tada mūsų šeima buvo ne visa.
Dabar mudu galim jus apsaugot,
o jūs, vaikai, galit pabūt nuošaly.
Leisk jam.
Kai kurie pasimoko tik iš klaidų.
Būkit pasiruošę padėt.
Uoliau plušėkit! Bačiu turi bematant vėl praturtėti.
Vladai Bačiu, liaukitės, kad ir ką darot.
O, čia vyras, apsimetęs elektros tiekėju.
Ne, ne taip supratot.
Tai ką čia veikiate?
Atėjom jūsų sustabdyt.
Negalit prievarta atkurti šeimos turtus.
Aš valdau negyvėlių armiją. Galiu daryt ką panorėjęs. Žiūrėkit.
Darbininkai, sugaukit įsibrovėlius.
Brangusis, dabar metas bėgti.
Turiu!
Nerealu.
Aš jį paimsiu.
Ei jūs ten, sugaukit juos.
Bėk! Į kasyklos vežimėlį!
Neįmanoma greičiau?
Aš stengiuos.
Gerai tu čia, Pane.
Greičiau. Į šitą.
- Dėkui. - Niekis.
Dar daugiau griaučių.
Bandau užkelti jį ant bėgių.
Išlošiu tau laiko.
Jau beveik.
Pavyko!
Nepasisekė, kad nepažįstat kasyklos kaip aš.
Neįtikėtina.
Nežinau, kas jūs tokie, ir nesuprantu, kodėl čia esat.
Pirma duodat man žibintą, o paskui jau bandot atimt.
Dovanokit. Visi daro klaidų.
Česnakinė akis!
Paimkit žibintą!
Įsakau jums...
Pandora!
Tėti!
Nepykit.
Greičiau, tėti.
Panaudok žibintą ir liepk griaučiams liautis.
Tėti!
Darbininkai, įsakau jums sustoti.
Ir įsakau jums ilsėtis. Amžiams.
Ne!
Sužlugdėt mane.
Be savo darbininkų niekaip neišlaikysiu pilies.
Kalbat tarsi tai blogai.
Kaip gali būti gerai likti be skatiko?
Gal bandydamas išlaikyti pilį negalėjote atrasti savo kelio.
Atrodo, kad ir jūs, ir griaučiai buvote čia įkalinti.
Jūs teisi, keista amerikietiška šeima.
Nuo rytojaus pradėsiu naują gyvenimą.
Parduosiu pilį.
Norit mano pilies? Pateiksiu gerą pasiūlymą.
Ne, ačiū. Mes patys turim problemų su savo namu.
Tai kas ten tada nutiko su žibintu?
Kodėl susvyravai?
Susvyravau? Kaip suprast?
Kai griaučiai buvo bepagauną mus, laikei žibintą ir neįsakei jiems sustoti.
Ką čia kalbi? Aš niekad nelaikiau žibinto.
Tėti, lenktyniaujam iki aerodromo.
Pirmyn, vaike.
Ką? Kojos vis dar akmeninės?
Išvertė Kristina Čeidaitė