LATERNA
Bravo! – 5
- Hej. - Spet 5. Russ kot Russ.
Fino, da v srednji nadaljuješ s petkami.
Prijetno je, priznam. Zdi se skoraj...
- Normalno? - Točno tako.
Vem. Sicer nisem navdušena nad normalnim,
a po letošnjem poletju malo normale dobro dene.
Že, a čaka nas še veliko dela.
Rešili smo atija, a naša klet je polna uročenih artefaktov.
Že od nekdaj je tako.
- Prej nismo vedeli, zdaj pa vemo. - Drži.
Po črni vdovi se počutim nepremagljivo.
Ne bodi preveč samozavestna.
Previdno. Nikoli ne veš, kje preži nevarnost.
Začenjam razumeti, zakaj v vsem tem času v kleti nista ničesar uredila.
Jaz sem kriv. Zaradi Pandore sem postal obseden s parkourjem.
Samo tu ga lahko izvajava, saj so drugje uročeni predmeti.
Ne, jaz sem kriv. Odgovornejši moram biti.
Moram pa priznati, da je bil tvoj zadnji skok
domiseln in atletski, čeprav si vse razmetal.
Sprejmem poklon.
Te dnevnike še potrebujemo. Drugje se igrajta.
Oprosti, Sky.
Alexu bom naročila, naj vama priskrbi zaboje.
Alex?
Kam je šel?
Ne prvič ne drugič ni bilo smešno. Zakaj misliš, da zdaj bo?
V tretje gre rado?
Za crknit.
Hvala, Larry.
Rada bi poskrbela, da je tu vse urejeno, preden začnem novo službo.
Razturala boš v novi službi.
Georgia in Paxtonov muzej imata srečo, da boš kuratorka.
- Vedno sem ti na voljo. - Vem.
Vseeno je čudno živeti normalno, poleg tega te mučijo môre.
Ko sem bil onemogočen, si ogromno naredila.
Posnemal te bom in vračal artefakte.
Tako bomo ustvarili novo Vanderhouvnovo zapuščino.
Še enkrat oprosti, ker ti nisem povedal.
To je v preteklosti. Osredotočimo se na prihodnost.
Saj res. Stanleyju in Larryju sem rekla, da jima boš dal zaboj za parkour.
V redu, akrobata. Izvolita.
Alex, si v redu?
Zdaj vem, kaj pomenijo moje sanje.
Končno sem ugotovil.
Mislim, da sem zaradi bivanja v vrzeli povezan z rastlino.
To ni smiselno, ati.
Želim si, da bi imel bolj znanstveno razlago, a vse v kleti je povezano,
artefakti, rastlina in zdaj jaz. Naj vam pokažem.
Ob stiku z rastlino sem videl tole.
Lucerna sale.
Oziroma slana laterna.
Kaj? Mislite, da ničesar ne vem?
Prav, videl sem jo v dnevniku, na katerem sem sedel, ko sem načrtoval parkour skok.
Gotovo je nekako povezana z mojimi sanjami o okostnjakih.
Rastlina je z rdečimi trni kazala, kateri artefakti so na vrsti.
Ko smo premagali črno vdovo, se je to končalo.
Zdaj očitno sporoča tebi.
- To je naša naslednja odprava. - Si že dovolj pri močeh?
Môr ne bo konec, dokler ne vrnemo laterne.
Torej pojdimo.
Zakaj jo takole nosim?
Uročenega artefakta se ni pametno dotikati.
Zato razvijam robotsko roko. Do takrat pa uporabljamo prijemalki.
Cornelius je napisal, da so slano laterno ustvarili,
da "pritegne vso pozornost rudarjev".
Notri je košček soli. Blešči se. Je to pritegnilo pozornost?
Takrat očitno ni bilo veliko zabave.
Utečena ekipa ste. Ni čudno, da ste me rešili.
Vem, od kod je.
Pandora, to bi bo všeč.
Kaže, da so to laterno ukradli v romunski pokrajini Transilvaniji.
Transilvanija! To!
Prosim, naj bo vampirski grad. Spakirat grem.
Razmišljava o istem?
O podvodnih ognjenikih?
Ponavljam, ne.
Družina je spet skupaj. Kakšna je najina vloga?
Zaprto krilo je še vedno najina domena. Tu sva midva kapitana.
Kaj pa vem.
Razmisliti moram.
V observatorij grem igrat na orglice.
Lepa reč! Aleksander Veliki se je vrnil.
Margie Osvajalka, zelo sem te vesel.
Kako si?
Kaj tako lepo diši?
- Ogrlica iz česna. - Saj res. Transilvanija.
Le kakšen je tokrat uročen artefakt?
Veš za to?
Zagotavljam ti, da je edina, ki ve.
Komaj čakam, da artefakt vrnem lastniku in rečem:
"Prišli smo vrnit družinsko zapuščino, ki so vam jo vzeli."
Ni vedno tako.
Ni?
Mogoče bo. Ali pa ne. Odvisno od situacije.
Vsakič je drugače.
Ne skrbi, pazili bomo nate.
Naslednja postaja je Transilvanija.
Končno bom spoznala vampirja.
Niso vsi v Transilvaniji vampirji.
Kaj pa vem.
Proč! Plačal sem položnico.
Prosim?
Niste iz Elektra?
Ne, iz Amerike smo.
Mislil sem, da ste mi prišli izklopit elektriko.
Vzdrževanje takega gradu je gotovo drago.
Ja. Kri mi pije.
Kot vampir?
Ja, točno tako. Terja ogromno denarja.
Več, kot mi ga je zapustila družina.
Nekoč smo bili zelo bogati, a smo izgubili precej denarja.
Komaj se držim nad vodo.
Zakaj vam to razlagam? Kdo ste?
Prišli smo vrnit družinsko zapuščino, ki so vam jo vzeli že dolgo tega.
Slana laterna.
Prosim.
To ni bilo ravno zadovoljujoče.
Glavno, da je artefakt v pravih rokah.
- Dvomim, da je. - Res?
Vse skupaj je čudno.
Običajno se vidi, kdaj je prekletstvo izničeno.
Gotovo je v redu.
Rastlina je pokazala artefakt, Vlad pa je zakoniti lastnik.
Narediti moramo, kar je prav za artefakt, ne lastnika.
Gremo po laterno?
Ne. Vrnili smo jo, kamor sodi. To je dovolj.
Še kdo vidi to?
Vlada, ki beži z laterno, ki smo mu jo dali?
Kaj počneta? Naredili smo svoje.
Narediti moramo, kar je prav za laterno.
Tudi prav.
Stanley!
Ne maram, da me motiš med razmišljanjem.
Si bil v egipčanskem krilu, ko si bil jezen?
Kaj se je zgodilo tu?
Nisi bil ti?
Misliš, da bi ena lobanja lahko povzročila tak nered?
No, lahko bi, a nisem.
Kaj pa Hank?
Trdi, da je bil takrat zaklenjen v orožarni.
Trden alibi ima.
Misliš, da je artefakt oživel in razmetal?
Morda. Pospraviva in narediva popis.
Morda kaj ugotoviva.
Hej.
V redu je. Vajeni smo tega.
Jaz nisem.
Sol. Stene so iz halita.
Vlad je rekel, da so bili nekoč bogati. Najbrž zaradi tega.
Zaradi soli?
Skozi zgodovino je bila vrednejša od zlata.
Od tod izraz zasoljena cena.
Če imajo pod gradom rudnik soli, zakaj ni več bogat?
Morda ne dobi delavcev. Rudarjenje je naporno, a slabo plačano.
Samo malo. Poznam ta kraj.
- Sanjal sem ga. - Res?
To je najbrž za utrujene delavce. Fini kraj za počitek.
Mislim, da so katakombe.
Kjer so hranili mrliče.
Nič presenetljivega.
Sol je naraven konzervans. Zakaj pa so prazne?
Stran moramo. Takoj.
Ne gremo po laterno?
V sanjah nisem videl le laterne.
Ne opazijo nas.
Zombijevski okostnjaki so bolj kul od vampirjev.
Kaj se dogaja?
Pozor, kmetje. Poglejte me.
Zgodbe so resnične. Deluje. Odlično novico imam.
Vrnili so nam staro družinsko dediščino
in rudnik soli Baciu bo kmalu spet obratoval.
Krampe v roke in lotite se dela.
O ja, laterna je vsekakor še uročena.
Še zadnji.
Si prepričan, da je to vse?
Sem. Ne sprašuj me o številkah.
Torej en artefakt manjka. Zapestnica iz grobnice faraona.
Se je zbudila in odšla ali je nekdo vlomil in jo ukradel?
Kaže, da imava opravka s skrivnostjo.
Če sva še vedno kapitana kleti, jo morava razrešiti.
Razumem, kapitan.
Vladova družina je z laterno nadzorovala okostnjake.
Zdaj vem, kaj pomeni "pritegne vso pozornost rudarjev".
Ko je Cornelius vzel laterno, jih niso mogli nadzorovati.
Gotovo so leta tavali po rudniku.
Zdaj ko smo jo vrnili Vladu, bo lahko nadaljeval družinski posel.
Okostnjaki so najbrž stari rudarji. Tudi v smrti so zaporniki.
Ne le zaporniki. Sužnji so.
Rešimo jih, da lahko počivajo v miru.
Vzeli bomo laterno in jim ukazali, naj nehajo.
- Bo to delovalo? - Pojma nimam.
Torej grem jaz ponjo. Vidva ostanita tu na varnem.
Morava še tebi pojasniti?
Poleti sva morala mami. Bilo je naporno.
Prav ima. Bilo je naporno.
Takrat nismo bili vsi.
Zdaj ko sva oba tu, se vama ni treba izpostavljati.
Pusti ga. Nekatere pač mora izučiti.
Bodita na preži.
Potrudite se! Družina Baciu bo spet premožna.
Vlad Baciu, takoj nehaj.
Glej, moški, ki se je pretvarjal, da je iz Elektra.
Ne, narobe si razumel.
- Kaj potem delaš tu? - Ustavit smo te prišli.
Ne smeš obogateti s prisilnim delom.
Vojsko nemrtvih nadzorujem. Vse lahko delam. Glej.
Delavci, ujemite vsiljivce.
Srček, čas je za beg.
Imam jo!
Noro.
Meni daj.
Okostnjaki, ujemite ju.
Beži! V voziček!
Ne gre hitreje?
Trudim se.
Dobra, Pan.
Pohiti. V voziček.
- Hvala. - Tu sem.
Še jih prihaja.
Skušal ga bom spraviti na tir.
Zamotila jih bom.
Malo še.
Tako!
Škoda, da ne poznate rovov tako kot jaz.
Ne me basat.
Ne razumem, kdo ste in kaj delate tu.
Najprej mi daste laterno, potem pa mi jo hočete vzeti.
Se opravičujemo. Vsak se kdaj zmoti.
Česen v očeh!
Vzemite laterno!
Ukazujem vam...
Pandora!
Ati!
Pardon.
Ati, pohiti.
Okostnjakom ukaži, naj nehajo.
Ati!
Delavci, nehajte!
Ukazujem vam, da počivajte. Za vedno.
Ne!
Uničili ste me.
Brez delavcev ne morem obdržati gradu.
Kje piše, da je to slabo?
Obubožal bom. To ni slabo?
Morda zaradi gradu nisi živel po svojih željah.
Očitno ste bili in vi in okostnjaki zaporniki tega kraja.
Prav imate, čudna ameriška družina.
Takoj jutri bom obrnil nov list.
Prodal bom grad.
Bi ga kupili? Dobro ceno vam dam.
Ne, hvala. S svojo hišo imamo dovolj težav.
Kaj je bilo tisto prej? Zakaj si okleval?
Okleval? O čem govoriš?
Držal si laterno, a okostnjakom nisi ukazal, naj se ustavijo.
Kaj? Nisem držal laterne.
Ati, kdo bo prvi pri letalu?
Poglejva.
Imaš še kar kamnite noge?
Prevedla Nena Lubej Artnak