Хайде да поиграем.
ПЕРСИЙСКИЯТ ЗАР
Тежък е животът на работягата, нали, мамо?
Я ми припомни, в музея ли помагаш, или в театралната школа?
Хоръс, толкова си млад и наивен.
Някой ден ще разбереш. - Не, моля те.
Кажи какво свърши в музея днес.
Помогна за благотворително събитие и игра на криеница в градината.
Радвам се, че поне засега се връщаме към що-годе нормален живот.
АДСКИ ЛЮТ ЧИПС
Не си разваляй вечерята, баща ви ще готви.
Не е съвсем на себе си, да му угодим. - Добър вечер, семейство.
Специална гощавка от шеф Александър Вандерхувен.
От сутринта ми се беше дояло ето това.
Що за звяр?
Калкан, любим деликатес. Ще си оближете пръстите.
Дали не сме прокълнати по принцип?
Скъпи, да замразим рибата и да я оставим за уикенда.
Много сме гладни, а приготвянето й ще отнеме доста време.
Татко, нещо ново от тръна напоследък?
Неясно мърморене, нищо спешно. - Какво точно чуваш?
Съскане, шепот и понякога ми е замаяно.
Както когато бях отвъд. - Ще проуча нещата,
но отделянето на духа от тялото вероятно има трайни последици.
Дръж ме в течение. Искам пак да стана нормален.
С мама тъкмо говорехме колко е приятно да правим нормални неща.
Познавам те, ще искаш нещо. Казвай направо.
Какво по-нормално от това Деви да ми гостува с преспиване в петък?
Харесваме Деви, но не е разумно, в къщата има прокълнати реликви.
Открай време са тук, просто не знаехме за тях.
Добре си подготвила защитата си, Пан.
С Деви имахме планове за лятото, а аз все се отмятах.
Искам да е както преди, дори само за една вечер.
Моля ви!
Добре, нека Деви дойде утре.
Но ще се държим така, сякаш Тайното крило не съществува.
Трябва да опазим тайната. Има опасни хора, готови на всичко за реликвите.
Разбрано.
Вие двамата ще трябва да стоите долу.
Изкарахме там цял век. Една нощ не е нищо.
Аз ще показвам на колеги от Лондон идеите си за вавилонската изложба.
Ще заведа и знаменития археолог Алекс Вандерхувен.
Така ли? - Големи почитатели са ти.
Тогава ще помогна. Не че имаш нужда, звездата си ти.
Не, ти си. - Не, ти.
Стига! Това е по-гадно и от калкана.
Имам всичко необходимо - сладолед, страшни филми, настолни игри.
Деви!
Толкова се радвам! - Благодаря, отдавна не съм идвала.
Цели три месеца. - Знам.
Домъчня ми. - И на мен, затова и все ти звънях.
Наслушах се на странни оправдания, че си заета с майка ти и брат ти.
Извинявай, много неща се струпаха.
Гръцки ашици?
Налични.
Без мен ли започна? - Спокойно, нищо не липсва - като снощи.
И като предишните вечери.
Трябва да сме нащрек след кражбата на гривната.
Не се тревожи. Докъде бяхме стигнали?
Матрьошка? Налична. Персийски зар?
Наличен?
Не, приятелю, погледни.
Къде е персийският зар?
Алекс! Блудният син се завръща.
Радвам се да видя любимото ми семейство на живо.
Скай е важната тази вечер, аз съм само придружител.
Много мило.
Англичаните са въодушевени от изложбата.
Придобиването на трона на Саргон е голямо постижение.
ИЗГУБЕНИЯТ ВАВИЛОН
Вие вървете, аз само ще видя нещо.
Сега идвам. - Не се заплесвай.
Интересни са, нали, Девс?
Да.
Да поиграем на "Бойни стратегии". - Играта с дебелото упътване ли?
Да, след час обяснения ще схванете правилата.
Как ли пък не. Ти избери.
Защо не тази?
Да, супер! С "Лудостта на фараона" не се скучае.
Няма зарче. - Странно.
Всички зарчета липсват.
С татко играхме вчера, зарът си беше там.
Я чакай, какво е това?
За пръв път го виждам.
Да играем, забавно ще е да те бия.
Не, забавно ще е аз да те бия.
Ето първия том на "Бойни стратегии".
На това ли ще играем? Хубаво, друг път тогава.
Колко яко!
Я чакай.
Хайде да поиграем.
Кой говори? - Какво става?
Започва Изпитанието на мантикора.
На кое?
Мантикорът е персийско митологично създание.
Ръс, ще ми помогнеш ли? Деви, стой там.
Зарът е прокълнат, нали? - Вратата не се отваря.
От играта не се излиза.
Такива са правилата и никой не може да ги променя.
Пан, взе да ме хваща страх.
От това ли се уплаши? Още нищо не си видяла.
Пандора, какво правиш?
Изненада, Деви! Ще се потопим в най-реалистичната игра.
И всичко това е в моя чест?
Да, Ръс много задобря с ефектите през лятото.
Виртуална реалност, холограми и разни такива.
Нали, Ръс?
Да, така е.
Страхотно е.
Е, как! Ръс е спец по зрителни измами.
Подготви се за голяма забава.
Добре, с какво започваме? - Първо хвърляш...
Тишина! Чуйте нарежданията ми.
Гладните са твърде много.
Вие сте селяните, избрани да се борят за реколтата.
Реколта ли?
Като по времето на Първата персийска империя.
Ясно.
Всеки играч хвърля зара
и се придвижва до съответното квадратче.
Печелите чували зърно чрез предизвикателства.
Чували зърно? Супер, адски автентично.
Съберете десет, за да влезете в бърлогата ми.
Там ще се изправите срещу мен в едно последно изпитание.
Надвиете ли ме, триумфът е за вас.
Победителят ще реши каква да е съдбата на по-недостойните.
Прожектори!
Как така "ще реши съдбата им"?
От опит съдя, че не ги чака нищо добро.
Ще проуча набързо нещата. Ти наглеждай децата.
Явно аз съм пръв.
И какво да правя сега?
Те спечели първия си чувал зърно.
Вече имам един, остават ми още девет. - Толкова бързо?
Защо си изненадан? Играта е твоя.
Чудно ми е, че се справяте така добре.
Най-сетне съм аз!
Може и да не е страшно.
Прибързано изказване.
Следва предизвикателство за ума.
Дай го насам.
Правилният избор ще ти донесе чувал.
Сбъркаш ли, ще платиш жестока цена.
Ключът е в загадката ми: "На залез заложи, от изгрева боли".
Слънцето залязва.
Залез слънце.
Слънцето е жарко или пък...
Съобщение ли пишеш?
Изгрява от изток и залязва на запад.
Западният сандък. Ето този! - Правилно.
Отвори го, за да получиш наградата си, и продължи нататък.
Не ме подценявайте.
А ако беше избрала този?
Истинска змия! Деви щеше да загине.
Тази игра е опасна. Трябва бързо да развалим проклятието.
Алекс!
Къде ли не те търсих.
Аз...
Пак си изпаднал в несвяст.
Хайде, да се прибираме. - Какво?
Не! Искам да се запозная с лондонските ти колеги.
Мина цял час, срещата свърши, тръгнаха си вече.
Скай, много съжалявам. - Няма нищо.
ИЗГУБЕНИЯТ ВАВИЛОН
Пандора.
Вие ли взехте прокълнатата реликва?
Не, там си беше. - Кой е бил тогава?
Не мърдай!
Страшно! Не го бях забелязала досега.
Готини плитки.
Не отива на добре.
Падна се Знакът на мантикора.
Ако се справиш с предизвикателството,
ще получиш пет чувала зърно.
Провалиш ли се, чака те неясна съдба.
Дори когато върлува глад, кралят яде пръв.
Застани зад клонката и хвърли смокиня в устата му.
Имаш право на един опит.
Като на панаира, елементарна физика.
Провали се!
Очаквай участта си!
Ръс!
Кой беше? Мислех, че вашите ги няма. Дори Ръс не може такива неща.
Какво става? Кажи ми истината.
Победителят ще реши съдбата му. Остават двама.
Играта ще свърши чак когато е избран победител.
Такива са правилата и никой не може да ги променя.
Пандора, не искам да играя повече, нека спрем.
Пътят ви минава през предизвикателството ми.
Не знам дали ще можем. - Нямате избор!
Да послушаме гневния глас от небесата.
Добре, щом казваш. Ще се справя със смокинята.
Само секунда, ходи ми се до тоалетна.
Какво стана с Ръс? - Не знам, някой го дръпна.
Защото играете прокълната игра от древна Персия.
Залогът е висок. - Но мога ли да спася Ръс?
Ще решиш съдбата му, ако спечелиш играта на мантикора.
Значи спокойно.
"Зарът е създаден в персийско село около 500 г. пр. н. е.
Легендата разказва, че години наред реколтата там била богата,
но населението нараснало и храната не стигала.
Гладът довел до сблъсъци и селяните потърсили мантикора за съвет.
Знаело се, че загадките му решават всякакви проблеми.
Мантикорът направил 12-стенен зар
за игра, целяща да овладее пренаселването.
Решавал победителят.
Този, когото посочел, вече не подяждал останалите."
Буквално е запечатвал устата им?
С победа в играта няма да стане. Трябва да развалим проклятието.
Сетих се!
Каза да стоим зад клонката, не да не я местим.
Печелиш пет чувала. - И още как.
Сега ми кажи какво става.
Искам да ти кажа всичко, но първо да довършим играта.
Моля те, съгласи се. - Щом искаш игрички, добре.
Ще спечеля, защото съм по-добра. Поне като приятелка.
Какво ще правя?
Засега е най-разумно да продължиш играта. Ще бъда наблизо.
А аз ще видя как можем да развалим проклятието.
Не може да влезете, тече игра.
Алекс!
Не може да влезете, тече игра.
Такива са правилата и никой не може да ги променя.
О, не, децата.
Имате по десет чувала.
Подгответе се за последното си изпитание.
Гласът май идва иззад онази врата.
Какво видя?
Ето истината. Играта не е измислена от нас.
Семейството ми е прокълнато. - Защо мълча?
Опитвах се да не набърквам проклятието в ежедневието ми.
Но развалянето му ми е важно, също като теб.
А и да си призная, не бях сигурна дали ще ми повярваш.
Не знам дали ти вярвам, съвсем се обърках.
Влезте и срещнете съдбата си!
Вече няма връщане назад.
Последното предизвикателство е просто.
Която от вас първа стигне до центъра на лабиринта,
ще бъде победителка и ще реши съдбата на останалите.
Не, вече не искаме да играем!
Между приятели победата не е важна.
Подът пропада. - Насила ни кара да играем.
Дръж се, Деви!
Деви, къде си?
Ръс!
Държа те.
Деви! Ти си моят герой.
Не!
Изгоря!
Ти си победителката.
Трябва да избереш чия уста да запечаташ.
Никоя! Не искам нито брат ми, нито Деви да остане без уста.
Такива са правилата и никой не може да ги променя.
Да махнеш нещо, не е изход. Трябва да изкорениш проблема.
С Деви винаги правим така. - Избирай!
Тогава избирам теб! Твоята уста вече няма да яде.
Моята? Не може да избереш мен.
Каза да избера някого. Не спомена, че не може да си ти.
Аз решавам според правилата, които никой не може да променя.
Деца! - Добре ли сте?
Здравейте, добре сме.
Знам, че семейството ви е прокълнато.
Но няма да си отворя устата.
Недей, още ми е прясно.
Остава ли за другия уикенд? - Да, но може би у нас.
Много е вкусно, татко.
Радвам се. Омлет с калкан и тиква.
Добре е, че всичко е наред,
но се чудя как зарът е попаднал горе.
Надявах се на по-спокойна вечер.
Свиквай, братле. На Вандерхувен май не им е писано да живеят спокойно.
Превод на субтитрите Боряна Богданова