Ska vi spela ett spel?
Arbetarbiets liv är tufft, visst, mamma?
Gör du volontärarbete på Paxton-museet eller överdramatiska teaterskolan?
Åh, Horus. Så ung, så naiv.
- En dag kommer du förstå. - Nej, snälla.
Berätta hur hårt du jobbat på museet idag.
Pandora förberedde en insamling och lekte kurragömma i skulpturträdgården.
Det här är trevligt.
Jag är glad att livet återgått till det normala, åtminstone just nu.
CHILICHIPS
Förstör inte din aptit. Pappa ser fram emot att laga mat.
Han har känt sig lite vilsen, vi måste stötta honom.
- Okej? - Godkväll, familjen.
Hoppas ni är redo för nåt speciellt från kock Alexander Vanderhouven.
Idag vaknade jag och var sugen på det här.
Vad i helskotta?
Piggvar, en familjefavorit.
Ni kommer gilla det.
Undrar du nånsin om allt Vanderhouvens gjorde var fördömt?
Älskling, ska vi frysa in fisken och spara den till helgen?
Vi är jättehungriga, och det låter som om det här tar tid.
Du, pappa.
- Hört nåt från törnbusken på sistone? - Bara mummel, inget akut.
Vad för slags mummel?
Väsanden, viskningar och ibland känns min hjärna dimmig.
- Som när jag var i tomrummet. - Jag måste forska mer,
men jag misstänker att en så lång utomkroppslig upplevelse lämnar spår.
När du vet mer, säg till. Jag vill gärna bli normal igen.
På tal om det.
Mamma och jag sa just hur skönt det är att göra normala saker.
Jag ser din jag-vill-nåt-min, Pandora. Fram med det.
Jag tänkte: "Vad är mer normalt än att Devi sover över på fredag?"
Vi älskar Devi, men det är annorlunda nu
när vi vet att det finns fördömda artefakter här.
Vi har alltid haft dem. Vi visste bara inte att de var fördömda.
Nån hade preppat det försvaret. Bra där, Pan.
Jag och Devi hade massa planer för sommaren,
men jag bangade varje gång.
Jag vill att allt ska vara som vanligt, åtminstone en kväll.
Snälla?
Okej, Devi får sova över imorgon.
Men det är viktigt att vi beter oss som om den förbjudna flygeln inte finns.
Hemligheten måste bevaras. Det finns farliga personer
som gör allt för att få tag i artefakterna.
Jag hör. Klart som korvspad.
Ni två får stanna i den förbjudna flygeln den kvällen.
Ingen fara. Vi har varit där i hundratals år.
Vad gör en kväll till?
Jag ska visa mina planer för den babyloniska utställningen
för kuratorerna från London.
Jag tar även med mig arkeologässet Alex Vanderhouven.
Jaså, det gör du?
- De beundrar verkligen ditt arbete. - Antar att jag kan hjälpa till.
Inte för att du behöver det, du är ässet.
- Nej, du är. - Nej, du är.
Snälla sluta. Det där är äckligare än piggvaren.
Jag har allt för en bästisuppfriskning. Glass, läskiga filmer, brädspel.
Devi!
- Jag är så glad att du är här. - Tack, Pan. Det var längesen.
- Tre hela månader. - Jag vet, jag vet.
- Jag har saknat dig. - Jag också, därför ringde jag, ofta.
Men varje gång vi hade planer, hade du nån skum ursäkt
- om att hänga med din mamma och din bror. - Förlåt mig. Det är mycket som har hänt.
Grekiska knogben?
Check.
- Började ni utan mig? - Lugn.
Inget saknas, liksom igår, och kvällen innan det,
och kvällen innan det.
Vi måste vara alerta efter stölden av det egyptiska armbandet.
Jag fattar. Sluta hetsa. Var var vi? Babuschka-docka? Check.
Persisk tärning?
- Check? - Nej, kompis.
Titta.
Var är den persiska tärningen?
Alex! Den förlorade sonen återvänder.
Jag är glad att se mitt favorit-maktpar i verkliga livet.
Ikväll är det Sky som har makten. Jag är bara maktens gäst.
Du är för snäll.
Våra vänner från London ser fram emot att höra om utställningen.
Att få hit Sargons tron är imponerande.
BABYLONS FÖRLORADE IMPERIUM
Ni kan gå i förväg. Jag måste kika på en grej.
- Jag kommer ikapp. - Bli inte för distraherad.
Massa bra grejer här, visst, Devs?
Japp.
Vi kan spela Krigslist.
Du menar spelet med världens tjockaste regelbok?
Ja! Efter en timmes regelförklaring blir det spännande.
- Ja, eller nej. Du kan väl välja? - Vad sägs om det här?
Ja! Jag är så på. Faraos förtvivlan är alltid kul.
- Det finns inga tärningar. - Det var konstigt.
Det finns inga tärningar i nåt av spelen.
Pappa och jag spelade Tempelriddare igår. Då fanns tärningar.
Vänta. Vad är det där?
- Den har jag aldrig sett. - Nu kan vi i alla fall spela.
- Det ska bli kul att krossa dig. - Nej, jag ska krossa dig.
Här är volym ett av Krigslists-kompendiet. Ska vi spela det spelet?
Det gör inget. Nästa gång kanske.
- Wow, den här är cool. - Vänta lite.
Ska vi spela ett spel?
Vem var det? Vad är det som händer?
Ni står inför Mantikorans prövning.
Vems vadå?
Mantikora: en mytisk varelse, ursprungligen persisk.
Russ, kan du hjälpa mig med en grej? Devi, rör dig inte.
- Tärningen är fördömd, visst? - Glöm det. Jag får inte upp dörren.
Ni kan inte lämna ett pågående spel.
Såna är reglerna, och reglerna är oföränderliga.
Pan? Det här är liksom läskigt.
Tyckte du det där var läskigt? Vänta bara.
Pandora, vad gör du?
Överraskning, Devi! Det är IRL-spelkväll. En uppslukande upplevelse.
Har ni gjort det här för min skull?
Ja. Russ förbättrade verkligen sina AV-kunskaper i somras.
VR, hologram, allt sånt där tekniskt.
- Visst, Russ? - Ja, det gjorde jag.
Wow, det här är fantastiskt.
Absolut. Allt du ser kommer från Russ illusionsförmåga.
Gör dig redo för bästa upplevelsen.
- Okej. Hur börjar vi? - Tja, först kastar du...
Tystnad! Hör mina påbud.
Det finns för många munnar att mätta.
Ni är byborna som utvalts för att tävla denna skördetid.
Skördetid?
Jag försökte följa tidseran. Det första persiska imperiet.
Okej.
Varje spelare kastar tärningen och går sen motsvarande steg.
Spelare slutför utmaningar för att vinna fröpåsar.
Fröpåsar? Vad? Snyggt! Riktigt autentiskt.
Förvärva tio fröpåsar för att komma in i min kula.
Där möter ni mig i den slutliga prövningen.
Besegra mig och segern är er.
Vinnaren avgör de mindre värdigas öde.
Projektorers magi.
"Avgör ödet?" Vad betyder det?
- Enligt min erfarenhet, inget bra. - Bäst jag gör lite research.
Håll ett öga på barnen.
Antar att jag börjar.
Vad ska jag göra nu?
Du har förvärvat din första fröpåse.
- En fröpåse klar, nio kvar. - Va? Har du redan fått en?
Varför är du så förvånad? Du designade spelet.
Det förvånar mig att ni är så bra på första försöket.
Ja! Äntligen min tur.
Det kanske inte blir så hemskt.
Du skulle inte ha sagt nåt.
- Bered dig på en sinnenas utmaning. - Kör på bara.
Välj rätt kista för att få en fröpåse.
Väljer du fel, drabbas du av konsekvenserna.
Gåtan är ledtråden: "Satsa på solnedgång, soluppgång är din undergång."
Solnedgång, solens nedgång. Nedgående solar.
Solen är varm, eller...
Sms:ar du?
Solen går upp i öst och ner i väst. "Satsa på solnedgång", den västra kistan!
- Den där! - Korrekt.
Öppna kistan och ta ditt pris, gå sen vidare till nästa rum.
Ni borde lita mer på mig.
Och om Devi hade valt den där?
Den ormen var riktig.
- Min bästis gick nästan under. - Det här spelet är inget skämt.
Förbannelsen måste brytas innan nån skadas.
Alex! Jag har letat efter dig.
Jag...
Du förlorade medvetandet igen, va?
- Kom. Vi går hem. - Vadå?
Nej. Det är din kväll, jag vill träffa kuratorerna från London...
Det har gått en timme. Mötet är över. De har gått.
- Sky, jag är så ledsen. - Tänk inte på det.
BABYLONS FÖRLORADE IMPERIUM
Pandora.
Tog du en fördömd artefakt till er spelkväll?
- Nej, den var redan här. - Vem var det då som tog den?
Fort, rör dig inte.
Läskig! Den här har jag aldrig sett.
Jag gillar flätorna.
- Det här bådar inte gott. - Du har slagit mantikorans märke.
Lyckas du slutföra den här utmaningen,
ska du mottaga fem fröpåsar.
Om du misslyckas, står ditt öde på spel.
Även under hungersnöd, äter kungen först.
Stå bakom grenen och kasta ett fikon i hans mun.
Du får ett försök.
Det här är som ett marknadsspel, det är bara fysik.
Du har misslyckats!
Nu väntar ditt öde!
Russ!
Vem var det? Var inte dina föräldrar ute? Inte ens Russ är så bra.
Vad är det som händer? Säg sanningen.
Segraren ska avgöra hans öde. Endast två återstår.
Spelet är inte slut förrän en vinnare är utsedd.
Såna är reglerna, och reglerna är oföränderliga.
Pandora, jag vill inte spela mer. Snälla, kan vi sluta?
Spelet kan inte fortsätta förrän min utmaning är slutförd.
- Jag vet inte om det går. - Ni kan inte lämna ett pågående spel!
Jag tror vi borde lyssna på den arga rösten i skyn.
Okej, som du vill. Då ska jag räkna ut det här med fikonet.
En sekund. Jag måste pudra näsan.
- Vad hände med Russ? - Jag vet inte. Han blev bortsläpad.
För att ni spelar ett fördömt spel från antika Persien.
- Insatserna är rätt höga. - Är Russ okej? Kan jag rädda honom?
Det verkar som om du får bestämma hans öde om du besegrar mantikoran.
Ingen press alls.
"Tärningen kom ursprungligen från en persisk by 500 år före Kristus.
Enligt legenden hade byn välsignats med rikliga skördar år efter år.
Men när byns population växte, räckte inte maten till.
Bristen ledde till bråk mellan byborna. De bad mantikoran om råd.
Hans gåtor var kända för att magiskt lösa problem,
både stora som små. Mantikoran skapade en tolvsidig tärning,
till ett spel gjort för att kontrollera byns population.
Vinnaren fick bestämma övrigas öde.
De som blev utvalda blev en mun mindre att mätta."
Förlorade de sina munnar på riktigt?
Vi kan inte vinna spelet, då förlorar en av oss sin mun.
- Vi måste bryta förbannelsen. - Jag vet!
Han sa: "Stå bakom grenen." Inte att vi inte fick flytta den.
- Fem fröpåsar är dina. - Jajamän.
Nu måste du berätta vad som pågår.
Devi, jag vill berätta allt, men först måste vi spela klart.
- Snälla, samarbeta med mig. - Visst. Vill du spela? Då spelar vi.
Jag lär vinna för jag är bättre än du, åtminstone som vän.
Vad ska jag göra?
Bästa sättet att hålla din vän trygg är att fortsätta spela.
Jag följer med, för att hjälpa.
Jag ska se om jag hittar information om hur man häver förbannelsen.
Man kan inte komma in under pågående spel.
Alex!
Man kan inte komma in under pågående spel.
Såna är reglerna, och reglerna är oföränderliga.
Åh, nej. Barnen.
Ni har båda samlat tio fröpåsar.
Förbered er för er slutprövning.
Rösten verkar komma från andra sidan dörren.
Vänta! Vad såg du?
Okej, så här är det. Vi planerade inte spelet.
- Min familj är fördömd. - Varför har du inte sagt nåt?
Jag försökte isolera min galna familjeförbannelse från allt annat.
Att häva förbannelserna är lika viktigt för mig som du är.
Och ärligt, jag visste inte om du skulle tro mig.
Jag vet inte om jag gör det. Jag vet inte vad jag ska tro.
Kom in och möt ert öde.
Det finns ingen återvändo. Er slutprövning är enkel.
Den som först når labyrintens mitt
blir segraren och får besluta över övrigas öde.
- Aldrig! Vi vill inte spela ditt spel mer! - Ja! Bästisar struntar i vem som vinner.
- Du. Golvet försvinner. - Han tvingar oss att spela.
Håll ut, Devi. Jag kommer.
Devi? Devi, var är du?
Russ!
Jag har dig.
Devi! Du är min hjälte.
Nej!
Du har misslyckats!
Du är segraren.
Du måste välja vems mun som inte skall mättas.
Ingen av dem. Varken min bror eller min bästa vän ska förlora munnen.
Såna är reglerna, och reglerna är oföränderliga.
Man löser inte problem genom att eliminera saker.
Man måste jobba på dem. Devi och jag gör alltid så.
Du måste välja!
Då väljer jag dig!
Din mun är den som inte skall mättas.
Jag?
Du kan inte välja mig.
Du sa att jag skulle välja.
Inte att jag inte fick välja dig.
Enligt reglerna får jag välja, och reglerna är oföränderliga.
- Barn! - Är ni okej?
Åh, hej. Vi mår bra.
Det är okej, mr och mrs V. Jag vet att er familj är fördömd.
Lugn, mina läppar är förseglade.
För tidigt, Devi. För tidigt.
- Samma sak nästa helg? - Ja, men kanske hemma hos mig.
Pappa, det här är jättegott. Verkligen.
Kul. Det är piggvar- och zucchini-omelett.
Jag är glad att allt löste sig,
men jag vill veta hur tärningen hamnade här uppe?
Inte direkt den lugna kväll jag väntade mig.
Lika bra du vänjer dig.
Jag börjar tro att lugnt inte funkar för Vanderhouvens.
Undertexter: Victoria Heaps