Пограємо в гру?
ПРОКЛЯТТЯ!
ПЕРСЬКИЙ КУБИК
Життя звичайних роботяг таке важке, правда, мамо?
Ану нагадай: ти волонтериш у музеї Пакстона
чи в школі драматичного мистецтва?
Ох, Горусе.
Такий молодий і наївний.
Колись ти зрозумієш.
О, благаю.
Розкажи, що такого ти сьогодні робила в музеї.
Пандора помагала організувати збір коштів
і гралася в хованки в парку скульптур.
Це так чудово.
Я рада, що ми хоч на якийсь час повертаємося до нормального життя.
ЧИПСИ ЗІ СМАКОМ ЧИЛІ
Не перебивай апетиту. Тато зголосився готувати вечерю.
Він останнім часом трохи розгублений, підтримаймо його.
- Добре? - Добрий вечір, сімейко.
Готові до смачненького від шеф-кухаря Александра Вандерговена?
Я сьогодні прокинувся з диким бажанням поласувати оцим.
Що це?
Це камбала, наша коронна страва.
Пальчики оближете.
Ніколи не замислювалася, чи все, за що беруться Вандерговени, про́кляте?
Коханий, а може, заморозимо рибу на вихідні?
Ми вмираємо з голоду,
а камбала готується довго.
Тату.
Від шипшини нічого не чути?
Було якесь бурмотіння, але то дрібниці.
Що за бурмотіння?
Шипіння, шепіт, а іноді моя голова ніби в тумані.
Як тоді, коли я був у порожнечі.
Це ще треба перевірити,
та підозрюю, що знаходження поза тілом матиме тривалі наслідки.
Розкажи, як щось з'ясуєш. Приємно
знов стати нормальним.
Дивно, що ти це сказав.
Ми з мамою якраз говорили, як добре жити нормально.
Я знаю цей твій вираз обличчя. Ти щось хочеш.
Кажи вже.
Я подумала: «Що може бути нормальніше, ніж ночівля Деві у мене в п'ятницю?»
Деві чудова, але обставини змінилися,
бо тепер ми знаємо, що в будинку є про́кляті речі.
Вони завжди тут були.
Ми просто не знали про прокляття.
Хтось заздалегідь підготував контраргументи.
Молодчина, Пандоро.
Ми з Деві мали на літо так багато планів,
але я щоразу їх скасовувала.
Я лиш хочу, щоб було як раніше, хоч на один вечір.
Будь ласочка.
Добре, Деві може завтра лишитися в нас.
Проте важливо, щоб ми вдавали, ніби не існує ніякого закритого крила.
Це наша сімейна таємниця.
Є небезпечні люди,
які на все ладні, аби загарбати артефакти.
Я тебе почула. Буде зроблено.
А вам двом доведеться завтра посидіти в закритому крилі. Вибачайте.
Ми не проти. Ми там сто років просиділи.
Що нам одна ніч?
А я завтра представлятиму програму вавилонської виставки
кураторам з Лондона.
І візьму з собою зіркового археолога Алекса Вандерговена.
Невже?
Вони прихильники твоїх робіт.
Думаю, я зможу допомогти.
Не те щоб тобі була потрібна допомога, бо справжня зірка – ти.
Ні, ти.
Перестаньте. Це огидніше за камбалу.
Я все підготувала для ночівлі подруги:
морозиво, жахастики, настільні ігри.
Деві!
Так добре, що ти прийшла.
Дякую, Пандоро. Давно я у вас не була.
Цілих три місяці.
Знаю, знаю.
Я за тобою скучила.
І я за тобою, тому й дзвонила тобі. Багато разів.
Та щоразу, як ми щось планували, ти знаходила дивні відмовки,
мовляв, побути з мамою і братом.
Пробач мені.
Стільки всього сталося.
Грецькі гральні кості?
Є.
- Ти почав без мене? - Не бійся.
Нічого не зникло, як і вчора, і позавчора,
і запозавчора.
Після того, як украли браслет з єгипетської зали, треба пильнувати.
Та ясно. Не здіймай галасу.
На чому ми зупинилися?
Матрьошка? Є.
Перський кубик?
Є?
Ні, друже.
Сам подивись.
Де перський кубик?
Алексе!
Повернення блудного сина.
Приємно бачити моє улюблене зіркове подружжя, ще й власною персоною.
Сьогодні зірка – Скай. А я її «плюс один».
Ти такий милий.
Скай, колегам з Лондона не терпиться почути про виставку.
Здобуття трону Сарґона – неабияке досягнення.
ЗАГУБЛЕНА ВАВИЛОНСЬКА ІМПЕРІЯ
Ви йдіть,
а я дещо роздивлюся.
Я вас наздожену.
Тільки не захоплюйся.
Стільки цікавих ігор, скажи, Деві?
Так.
Пограймо в «Бойові стратегії».
Ти про гру з інструкцією завтовшки як словник?
Так! Послухаєш годинку правила –
і зразу все ясно.
Е ні.
А обери ти.
Може, в цю?
Так! Я тільки за.
Для «Безумства фараона» я знайду час.
Тут нема кубика.
Дивно.
У жодній грі немає кубика.
Ми з татом учора грали в «Суд над тамплієрами».
І кубик був.
Стривай. А це що?
Уперше бачу цей кубик.
Ним хоч можна грати.
Я з радістю тебе обіграю.
Ні, це я тебе з радістю обіграю.
Ось перший розділ правил «Бойових стратегій».
Граємо в «Безумство фараона»?
Нехай. Тоді наступного разу.
Який прикольний.
Стривай, не кидай.
Пограємо в гру?
Що це було?
Що це значить?
Ви повинні пройти випробування мантикори.
Що пройти? І кого?
Мантикори. Це персонаж перської міфології.
Рассе, не поможеш мені з дечим?
Стій там, Деві.
Кубик про́клятий?
Облиш його. Я не можу відчинити двері.
Не можна виходити з гри, не догравши.
Це правило, а правила незмінні.
Пандоро, визнаю, це моторошно.
Це було моторошно?
Ти ще нічого не бачила.
Що ти робиш, Пандоро?
Сюрприз, Деві!
Це вечір інтерактивних ігор. Цілковите занурення в гру.
Це все заради мене?
Так. Расс за літо прокачав навички роботи з аудіовізуалом.
Віртуальна реальність, голограми та всяке таке.
Правда ж, Рассе?
Ще і як.
Як круто.
І не кажи. Усе, що ти тут бачиш, – Рассова сила уяви.
Приготуйся до найкращої в житті гри.
Добре. З чого почнемо?
Спершу кидаєш...
Тихо!
Слухайте мої накази.
У селі забагато ротів.
Ви селяни, яких обрали позмагатися за врожай.
За врожай?
Я хотів відтворити колорит тієї епохи.
Першої Перської імперії.
Ясно.
Кожен гравець по черзі кидає кубик
і робить необхідну кількість ходів.
Гравці виконують завдання, за які отримують торби насіння.
Торби насіння? Що? Супер! Так натуралістично.
Десять торбин насіння
дають право входу в моє лігво.
Там ви зустрінетеся зі мною для останнього випробування.
Подолаєте мене – і перемога ваша.
Переможець вирішить долю тих, хто вибув з гри.
Магія проєкторів.
«Вирішить долю»? Що це означає?
З мого досвіду, нічого хорошого.
Я збігаю почитаю, що воно таке.
А ти приглянь за дітьми.
Хай я буду перший.
І що далі?
Ти виграла першу торбу насіння.
Одна торба є, лишилося ще дев'ять.
Що? У тебе вже одна торба?
А чого ти так дивуєшся?
Це ж ти розробив гру.
Я дивуюся, що ви новачки, а так добре граєте.
Ура!
Нарешті моя черга.
Гра не така й небезпечна.
Дарма ти це сказала.
Приготуйся до інтелектуального випробування.
Ну давай.
Обереш правильну скриню – отримаєш торбу насіння.
Обереш неправильну –
заплатиш гірку ціну.
А ось загадка-підказка: «Обирай захід сонця, бо схід сонця — то твоя смерть».
Захід сонця, сонця захід.
Виходить, два сонця.
Сонце гаряче чи...
Ти що, набираєш смску?
Сонце сходить на сході, а заходить на заході.
«Обирай захід сонця», західна скриня!
- Ота! - Правильно.
Відкрий скриню й отримай приз, а потім перейди в наступне приміщення.
Дарма ви в мене не вірили.
А якби Деві обрала цю скриню?
Змія справжня.
Мою найліпшу подругу ледь не вбили.
Ця гра – геть не жарт.
Треба зняти прокляття, поки ніхто не постраждав.
Алексе!
Я скрізь тебе шукала.
Я...
Ти знов відключився?
- Ходімо додому. - Що?
Ні. Це ж важливий вечір. Я хочу зустрітися з кураторами з Лондона й...
То було годину тому.
Зустріч закінчилася.
Вони пішли.
Пробач, Скай.
Не переймайся.
Пандоро.
Ви що, взяли для гри про́клятий кубик?
Ні, він уже був тут.
Якщо його взяли не ви, тоді хто?
Завмри.
Який страшний!
Не помічала цей череп.
Прикольні коси.
Це недобре.
Тобі випав знак мантикори.
Пройдеш випробування –
отримаєш п'ять торбин насіння.
А не пройдеш –
твоя доля висітиме на волосині.
Навіть у голодні часи король їсть перший.
Стань за гілку й кинь йому в рота інжир.
У тебе одна спроба.
Це як гра на карнавалі, а це ж звичайна фізика.
Ти не влучив!
Очікуй своєї долі!
Рассе!
Хто це був?
Я думала, ваші батьки не вдома. Навіть Рассу таке не під силу.
Що це все означає? Скажи правду.
Його долю вирішить переможець.
Гравців лишилося двоє.
Гра не закінчиться, поки не буде визначено переможця.
Це правило, а правила незмінні.
Пандоро, я більше не хочу в це грати.
Можна зупинити гру?
Наступний хід неможливий, поки ви не пройшли моє випробування.
Навряд чи її можна зупинити.
Не можна виходити з гри, не догравши її!
Послухаймося гучного сердитого голосу.
Добре, як скажеш.
Піду подумаю, як докинути інжир.
Секундочку.
Я тільки в туалет збігаю.
Що з Рассом?
Не знаю. Його щось затягло.
Це тому, що ви граєте в про́кляту гру зі стародавньої Персії.
Правила в ній дуже жорсткі.
Але Расс живий? Я можу його врятувати?
Тут написано, що ти можеш вирішити його долю, якщо виграєш гру.
Ніякого тиску.
«Кубик створили в перському селі приблизно в 500-му році до нашої ери.
За легендою,
в селі з року в рік був стабільно високий урожай.
Але населення росло, їжі на всіх не вистачало.
Через це між селянами виникали бійки.
Тож вони звернулися по пораду до мантикори.
Його загадки магічним чином вирішували будь-які труднощі,
великі й малі.
Мантикора викував дванадцятигранний кубик
для гри, призначеної обмежувати населення села.
Переможець визначав долю переможених.
Так на один рот ставало менше».
Їх у буквальному сенсі позбавляли ротів?
Навіть якщо ми переможемо, хтось із нас утратить рот.
Треба зняти прокляття.
Знаю!
Голос сказав, що треба стояти за гілкою.
Але не забороняв її пересувати.
- Ти виграла п'ять торбин. - Ще б пак.
А тепер розповідай, що це все означає.
Деві, я хочу все тобі розповісти, та спершу треба дограти гру.
Благаю, поможи мені.
Добре. Хочеш погратися? То пограємося.
І я виграю, бо я краща за тебе, принаймні як подруга.
Що ж робити?
Найкращий спосіб уберегти подругу – продовжувати грати.
Я буду поряд, якщо знадобиться поміч.
А я піду ще пошукаю,
як зняти прокляття.
Не можна увійти в гру, що вже почалася.
Алексе!
Не можна увійти в гру, що вже почалася.
Це правило,
а правила незмінні.
О ні. Діти.
Кожна з вас зібрала по десять торбин.
Приготуйтесь до останнього випробування.
По-моєму, голос лунає з-за тих дверей.
Що ти там побачила?
Добре, ось тобі правда.
Ми не планували гру.
Мою сім'ю проклято.
Чому ти раніше не сказала?
Бо хотіла, щоб ідіотське сімейне прокляття
не зачепило інші сфери життя.
Але для мене зняття прокляття так само важливе, як і ти.
І, якщо чесно,
я не знала, чи ти мені повіриш.
Я й сама не знаю, чи вірю тобі.
І не знаю, чому вірити.
Увійдіть і зустріньте долю!
Вороття немає.
Ваше останнє випробування просте.
Та, що перша дійде до центру лабіринту,
стане переможницею й вирішить долю інших гравців.
Нізащо! Ми більше не хочемо грати у твою тупу гру!
Так! Найліпшим подругам байдуже, хто переможе.
Дев, підлога щезає.
Він змушує нас грати.
Тримайся, Деві. Я близько.
Де ти, Деві?
Расс!
Я тебе тримаю.
Деві! Ти моя героїня.
Ні!
Ти програла!
А ти перемогла.
Ти повинна обрати, на чий рот стане менше.
Я не обираю нікого.
Не хочу, щоб мій брат чи подруга позбулися ротів.
Це правило, а правила незмінні.
Не можна долати труднощі, просто чогось позбуваючись.
Треба шукати раціональне рішення.
Ми з Деві так і робимо.
Ти повинна обрати!
Тоді я обираю тебе!
Я обираю, щоб на твій рот стало менше.
Мене?
Ти не можеш обрати мене.
Ти сказав, я повинна обрати одного.
Але не казав, що не можна обрати тебе.
За правилами вирішую я, а правила незмінні.
- Діти! - З вами все добре?
Ми в порядку.
Не бійтеся. Я знаю про ваше сімейне прокляття.
Та не переживайте, мій рот на замку.
Дарма ти це сказала, Деві. Дарма.
Повторимо через тиждень?
Так, тільки давай краще в мене.
Смакота, тату. Чесно.
Радий це чути. Це омлет з камбалою та кабачками.
Я рада, що все скінчилося добре,
але хочу знати, як той кубик опинився нагорі.
Не на такий спокійний вечір я розраховував.
Звикай, брате.
Я починаю думати, що спокій – не варіант для Вандерговенів.
Переклад субтитрів: Аліє Бекірова