ЕЛ ДОРАДО
Морската зала.
Отдавна не съм влизал тук.
Не се разсейвай, трябва щателно да претърсим за следи.
Някой е ровил в египетската колекция и е преместил зара горе.
Трябва да предотвратим ново посегателство.
Как копнея отново да плавам!
Не разказваше ли вчера, че съпернически кораб опустошил вашия?
Да, по вина на разпасания екипаж.
Но ти каза... - Османският щурвал!
Нямаше по-големи майстори от турците.
Каква красота! - Каква красота!
Симетрия. - Симетрия.
Извивки. - Извивки.
Самото съвършенство. - Самото съвършенство.
Все това повтаряш!
Проверихме всичко, тръгвай.
Чакай малко, Стан, я виж.
Потече вода.
Леле, наводняваме се!
ОСМАНСКИЯТ ЩУРВАЛ
"УРЕДНИК"
На корицата съм. - "Пазителката на Вавилон".
Гордея се с теб.
Долу става нещо.
Тръпка е да устоиш на морския гняв! Не успя, Посейдоне.
Слава богу. Какво стана?
От османския щурвал тече вода като от пробит боен кораб.
Поправил съм не един и два.
Малко катран.
Още ме бива.
Когато описвахме Тайното крило, аз поех морската зала.
Щурвалът е от кораба на някой си Хамза Садик.
Това е щурвалът на адмирал Хамза Садик?
Знаех, че е османски, но не и че е негов.
Явно знаеш кой е той.
Всеки читав моряк знае за Садик.
За мен е най-големият герой.
Така ли? Никога не си го споменавал.
Сигурно се шегуваш.
Да, позна.
Все за него говориш.
Предсмъртното му желание било щурвалът да бъде хвърлен в Егейско море.
Но не станало така. Векове наред си го прехвърляли колекционери.
Типично за прокълната реликва.
Но вече край. Ще те отнесем там, където ти е мястото.
За мен ще бъде чест да изпълня завета на адмирал Садик.
Моля ви, нека дойда с вас.
Мога да помогна.
Познавам Егейско море като петте си пръста.
Отдавна не си виждал ни пръстите си, ни Егейско море.
Морякът никога не забравя.
Повярвайте ми, с моя богат опит
това ще е най-лесната задача на света.
Чудесна идея, а и там ще можем да го разнасяме скришом в сак.
Рисковано е, но Лари може да помогне.
Нека иде той, аз няма да мога. - Но защо?
Джорджа ми пише за инцидент в музея.
Явно е сериозно, щом утре вика всички без изключение.
Май за пръв път ще ни водиш сам, татко.
Ще успееш. Цяло лято това правих.
По-стар съм от теб със стотици години.
Като най-възрастен, водачът съм аз.
Напред към приключението!
Значи си череп на пират.
По-точно казано, съм пират без тяло.
Марджи го приема доста по-добре от очакваното.
Марджи, колко още ще летим?
Скоро ще кацнем в Истанбул. - В Истанбул?
Много други градове са по-близо до Егейско море. Защо там?
От там ще наемем лодка.
В бившата османска столица има и паметник на адмирала.
Може да открием нещо повече за него. - Типично за татко.
Всеки път се отклоняваме заради историческа забележителност.
Аз съм навит. Искам да видя любимия град на адмирала.
Станли много пропуска, жалко.
Нямам желание да плавам. Морската шир не ми понася.
Благодаря, че ми помагаш.
Разследването ще напредне по-бързо, ако имам събеседник.
Татко, наред ли е всичко? - Добре съм.
Но вие с майка ви сте натрупали опит, не искам да ви разочаровам.
Не очакваме да си безгрешен. Хубаво е, че си тук.
Между другото, защо ли Марджи настоя за Истанбул?
Какво, не помниш ли?
Ти си дал идеята.
Наистина не помня.
Успяхте ли да наемете лодка?
Да, имаше много налични.
От известно време нямало желаещи.
Причината е, че хората се страхуват.
Говори се, че когато навлязат навътре в морето,
страховит глас им нарежда да се върнат.
Който не се подчини, попада във водовъртеж.
Цели лодки биват засмукани като в тоалетна.
Глупости, морските истории винаги са преувеличени.
Брадата на Черната брада била черна!
Не, сива беше, като на старец.
Решено е, отплаваме утре.
Лягайте си, чака ни дълъг ден в морето.
Чувате ли ме? Капитанът ви нарежда!
Слушам, капитан Лари.
Хайде, ще спим на палубата, под звездите.
Няма по-прекрасно начало на плаването.
Не мога да оставя Стария Руфъс, ще спя там.
Отивам с Марджи. Не се засягай, татко, но си като дъскорезница.
Изпълни заповедта ми!
Поне ти ще си се наспал.
Татко?
Ти ли си, татко?
Лари, пази се!
Дай солница от камбуза.
Солница? - Бързо!
И сега? - Хвърли я по него.
Откъде знаеше, че ще стане? - Старо суеверие.
Моряци да си подават солница, е лоша поличба.
Добре че те взехме, не се знае какво ще потрябва.
Пропуснала съм да видя дух на пират? - Друго е важното.
Духът на пирата ме нападна.
Спокойно, корава главо. Ако пак дойде, ще се разправя с Марджи.
Заслужаваш да те хвърля през борда. Заряза поста си!
Татко, къде беше?
Не знам.
Уж заспах, а като се опомних, бях на доковете.
Явно пак съм бил в несвяст.
Съжалявам.
Не бях до вас в трудните моменти, а сега ви излагам на опасност.
Не си виновен, страничен ефект е от преживяното.
Сигурно ще спре.
Нали, Ръс?
Да.
Дръж курс на югозапад, ще стигнем за нула време.
Сигурен ли си? Там се очаква буря.
Никога не спори с капитана!
"Гениалният Лари" не се плаши от лошото време, кормчия.
Това е името на кораба, сега го измислих. Пълен напред!
"Гениалният Лари"?
Тревожа се за татко.
Ами ако изключи в напечена ситуация, както стана снощи?
Или като в Трансилвания?
Стига, той се старае.
Ако се отнесе, когато не трябва, ще загазим.
Да се подготвим за най-лошото.
Прав си, да го държим под око.
Какво правиш, момче? Картофи ли мачкаш, или вдигаш платно?
Така ни показаха на обучението.
На нищо не са ви научили. Направи го както трябва.
Помагай, адмирале, екипажът не ме слуша.
Преживявам дежавю!
Никаква следа от извършителя.
Как върви ремонтът?
Ритмичен си като професионален перкусионист.
Липсва ми свиренето с Алекс.
Все няма време, откакто се върна, и отдавна не сме репетирали.
Не ме предавайте, краченца.
Почти стигнахме.
Време е да изпълним заръката на адмирала.
Връщайте се веднага!
Лари, много по-лошо е, отколкото очаквахме.
Да послушаме зловещия глас.
Правете каквото ви казвам. По местата!
Вълнението се усилва. Да се махаме, докато е време.
Да бе! Няма да слушам страхливец, който не смее да покаже лицето си.
Това са османци!
Явно са хората на адмирал Садик. И никак не са доволни.
Глупости, ако са неговите хора, значи са ни съюзници.
Аз ще се оправя.
Привет, приятели! Дошли сме да почетем вашия адмирал Хамза Садик.
Вижте! Щурвалът от кораба ви е у нас.
Ръс, какво правиш? Действай с платната.
Съжалявам, татко. Да не рискуваме, може да блокираш.
Стига глупости, добре съм, дай руля.
Точно за това ни предупреждаваха. Измъкни ни!
Не още, първо да хвърлим щурвала!
Не може, те искат да се махнем.
Екипажът е без значение, важното е какво иска адмиралът.
Няма да го разочаровам.
Готово! А вие се съмнявахте в мен.
Имам ти доверие.
Видя ли? Не го искат.
Ръс, няма да повтарям. Връщай се на платната!
Чакай, не дърпай това!
Отвори платното!
Хора, съжалявам. - Лари, по-добре остави на нас сега.
Изслушайте ме! Знам, че сгафих.
Не просто "сгафи", а се държеше отвратително.
И не повярва на Марджи и Пан за водовъртежа.
Заради глупостите ти щяхме да загинем.
Нека първо ни мине ядът.
После ще решим какво да правим с щурвала.
Явно не е минало по план.
Най-големият ми провал досега.
А като знам какъв беше последният, това не е никак добре.
Какво ти тежи, друже?
Когато станах пират, никой не ме приемаше сериозно.
Как ли не се мъчех да градя репутация,
но все ме гледаха презрително.
А репутацията е всичко.
Разбирам те, череп. Всичко, което имам, е Руфъс и доброто ми име.
Точно за това говоря!
Чух легендата за адмирал Садик от един турски търговец
и тогава ми просветна.
Казах си, че ако заприличам на него, може би ще ме уважават.
Затова проучих живота му подробно и следвах примера му.
И стана!
Един ден тръгнах да търся митично ковчеже от слонова кост.
Малцина вярваха, че съществува, но това ме нахъсваше още повече.
Държах се ужасно с екипажа.
Амбицията ти ще погуби всички ни!
Нямах милост.
Изпълнявайте! - Трябва да се върнем!
Не чувах предупрежденията да се откажа от ковчежето.
То съществуваше и в него се криеше чудно съкровище,
но момчетата не грешаха.
Беше капан.
Съпернически екипаж ни подмами в тесен проток и опустоши кораба ни.
И така за пореден път не успях да стана герой като адмирал Садик.
Скачай вътре, искам да ти покажа нещо.
Паметникът на адмирал Садик.
Доста пообикалях из Истанбул.
Проучих добре този Садик.
Да погледнем какво пише отзад.
Заветът на адмирала!
Обвинява се за провалена обсада.
Бил обграден от врага
и екипажът му го молел да отстъпи, но той отказал.
Съпротивлявали се, но разгромът бил неизбежен.
Затова Садик скочил зад борда, за да се спаси.
Как може!
Истинският капитан напуска кораба последен.
Открили ги с помощник-капитана, вкопчени в щурвала.
След връщането им в Истанбул Садик получил медал за храброст.
Когато научил, помощникът му напуснал отвратен.
Помощник-капитанът.
Сигурно е онзи, който ме нападна нощес.
По всичко личи, че помощникът му се гневи и от отвъдното.
Май твърде много съм приличал на адмирал Садик.
Застраших живота на Алекс и децата с моето твърдоглавие.
Така е, но пак можеш да се поучиш от него.
Прочети до края.
"Заради арогантността и малодушието ми моряците ми не оцеляха.
Иска ми се да се гмурна и да сложа щурвала на кораба,
за да отплават и да намерят вечен покой."
Това трябва да направите, нали?
Добрият капитан е длъжен да слуша екипажа си.
Сглупих, съжалявам.
Дайте ми шанс, май знам как да развалим проклятието.
Всеки заслужава втори шанс.
Води ни, капитане.
Не само Лари допусна грешка тогава, съжалявам.
Осъзнавам, че ти е трудно, но знай, че всички вярваме в теб.
И ти се доверяваме. - Благодаря, Ръс, дай да те прегърна.
Готов е за плаване.
Очуканият кораб е кален в бури.
Да се връщаме в открито море.
Връщайте се веднага!
Ето ги.
Ще удържите ли лодката, докато съм долу? - Да, капитане, само не се бави.
Колко можеш да издържиш без въздух? - Нямам дробове, значи вечно.
Спускайте котвите.
Стана! Татко, ти си гений.
Лоша работа.
Режат въжетата на котвите! - Имам идея.
Замери духа с това.
Солница? - Трик от Лари. Не знам как, но действа.
Успях!
Дръжте се!
Ето, вие заслужавате медала.
Адмиралът ви е сгрешил. Трябвало е да ви послуша, да остане с вас.
Изпрати ни да почетем смелостта ви.
Отърсете се от гнева и се махайте от тук.
Задачата е изпълнена, адмирале. Този път наистина.
Не!
Моряците се завърнаха!
Така ми домъчня! - И на нас, мамо.
Да беше видяла татко! Страхотен беше.
По време на мисията или когато танцувах в ресторанта?
Загуби ума и дума от локума!
Радвам се, че си имате своя шегичка.
Драго ми е да те видя.
И на мен. Как мина пътуването? - Доста добре.
Поплавах, поразмислих и научих това-онова за себе си.
Много полезно беше.
А ти откри ли натрапника? - Не, за жалост.
Но с Ханк скрепихме приятелството си чрез песен.
Извини ме, доста се изтощих тези дни.
Ще си легна рано.
Стан, сетих се нещо, което все се канех да ти кажа.
Няма значение, лека нощ.
Превод на субтитрите Боряна Богданова