ELDORÁDO
Námořnický sál.
Tady jsem dávno nebyl.
Soustřeď se, Larry. Musíme hledat důkazy vloupání.
Někdo kradl v egyptské sbírce a přemístil hrací kostku nahoru.
Musíme viníka zarazit, než udeří zas.
Přeju si zase vyplout na moře.
Nevyprávěl jsi zrovna včera, jak vás nepřátelé vyhodili do vzduchu?
Jo. Kdyby mě tak má nesourodá posádka poslouchala.
- Ale říkals... - Kormidlo Osmanů.
Nikdo neuměl kormidla jako oni. Tak už to je.
- Nádherný náboj. - Nádherný náboj.
- Souměrné paprsky. - Souměrné paprsky.
- Ladné loukotě. - Ladné loukotě.
- Zkrátka dokonalé. - Zkrátka dokonalé.
To říkáš pokaždé.
Tady už máme hotovo. Pojď.
Počkej, Stane. Podívej.
Tím kolem sem zatéká.
Safra, nabíráme vodu.
PROKLETÍ
KORMIDLO OSMANŮ
KURÁTOŘI
Na obálce.
„Sky Vanderhouvenová, chlouba Babylonu.“ Jsem na tebe pyšný.
Dole se něco stalo.
Neznám lepší pocit než přežít hněv moře. Dobrý pokus, Poseidone.
To je úleva. Co se stalo?
Z kormidla Osmanů sem prýští voda jako do prostřelené lodi.
Ale takových děr už jsem pár opravil.
Trošku téru.
Pořád to umím.
Artefakty v námořním sálu jsem sepisovala já.
Je to kormidelní kolo z lodi jistého Hamzy Sadika.
Kolo admirála Hamzy Sadika?
Vím, že patřilo Osmanům, ale ne že zrovna jemu.
Takže asi víš, kdo to je.
Každý pořádný námořník Sadika zná.
Pro mě je to hrdina.
Ano? Ještě nikdy jsi o něm nemluvil.
To snad vtipkuješ.
Ano, správně.
Mluvíš o něm pořád.
Kroniky říkají, že jeho posledním přáním bylo vhodit kolo do Egejského moře.
Ale to se nestalo.
Místo toho staletí cestovalo mezi sběrateli.
- To je pro prokleté artefakty typické. - Teď už ne.
Vezmeme tě domů, kámo.
Bylo by mi ctí splnit admirálovo poslední přání.
Prosím, vezměte mě s sebou.
Budu užitečný.
Egejské moře znám jako svoje boty.
Své boty jsi neviděl roky. Natožpak Egejské moře.
Námořník nezapomíná.
Věřte mi! S mými zkušenostmi půjde o nejsnazší vrácení artefaktu vůbec.
Bezva nápad. Navíc ho snadno schováme. Stačí taška na bowlingovou kouli.
Je to risk, ale mohl by se nám hodit.
Vezměte ho. Já totiž jet nemůžu.
Cože? Proč ne?
Píše mi Georgia. V muzeu se něco stalo.
Je to vážné. Zítra musíme přijít všichni.
Bez výjimek.
Čeká tě první mise, kde budeš jediný dospělý.
Neboj, zvládneš to. Já to zvládala celé léto.
A já jsem o stovky let starší než ty,
takže jsem tu nejdospělejší dospělák.
Nastavte kurz na dobrodružství.
Takže jsi pirátská lebka.
Přesněji jsem pirát bez těla.
Teda, Margie to vzala líp, než jsem čekala.
Margie, jak dlouho ještě poletíme?
Brzy jsme v Istanbulu, chlapče.
V Istanbulu?
Spousta měst je k Egejskému moři blíž.
Proč až tam?
Nejsnáze tam půjčíme loď.
A Sadik tam má památník, protože šlo o sídlo osmanské moci.
Možná se tam o něm něco přiučíme.
Typickej táta.
Kdykoli někam cestujeme, vymyslíš dlouhou zajížďku kvůli památkám.
Já jsem pro. Uvidím Sadikovo město na vlastní bulvu.
Škoda, že Stanley o to přijde.
Zdráhám se vyjet na moře.
Na vší té vodě mě něco znepokojuje.
Děkuju, žes mi nabídl pomoc.
Vyšetřím ta vloupání rychleji, když si mám s kým povídat.
Tati? V pohodě?
Ano.
Jen... Vy s mámou už jste profíci a já nechci všechny zklamat.
Dokonalost nečekáme. Hlavně že jsi tu.
Jo, a nevíš, proč Margie chtěla do Istanbulu?
Co? Ty si nevzpomínáš?
Byl to tvůj nápad.
Upřímně, nevzpomínám.
Nazdar! Podařilo se vám půjčit loď?
Jo, nabízejí jich tady hromadu. Teď si je nikdo nepůjčuje.
Protože mají strach.
Povídá se tu, že v jisté oblasti Egejského moře
děsivý hlas lidem přikazuje obrátit loď.
A kdo neposlechne, toho vcucne vodní vír. Loď zmizí, jako bys ji spláchl do záchoda.
Nesmysl. Námořnické historky vždycky přehánějí.
Myslíte, že Černovous měl černý vous?
Kdepak. Šedý jako dědeček.
Dohodnuto. Zítra vyplouváme.
Šup do hajan. Čeká nás dlouhý den na moři.
Vy neslyšíte?
Váš kapitán vydal rozkaz.
Rozkaz, kapitáne.
Pojďte.
Budeme spát na palubě pod hvězdami.
Líp se plavba začít ani nedá.
Nemůžu opustit starouška Rufuse. Přespím v něm.
A já taky. Promiň, tati, ale chrápeš, jako když tuleň žvýká kočičí stelivo.
Poslechni rozkaz!
Aspoň ty se vyspíš.
Tati?
To jsi ty, tati?
Larry, pozor!
Najdi v kuchyňce solničku.
- Solničku? - Honem!
- Co teď? - Hoď ji po něm!
- Jak jsi věděl, co dělat? - Stará pověra.
Předávání nádob se solí mezi námořníky nosí smůlu.
Dobře že jsi jel. Každá pomoc se hodí.
Propásla jsem ducha piráta?
To tě na tom trápí?
Ten duch na mě zaútočil.
Neboj, lebkoune.
Když se vrátí, Margie mu dá co proto.
Měl bych tě hodit přes palubu. Opustils svoje místo.
Tati, kde jsi byl?
Já... To nevím.
Jednu chvíli spím, a najednou se toulám po docích.
Nejspíš další výpadek.
Omlouvám se.
Zklamal jsem vás. První mise bez Sky a já vás neochránil.
Nemůžeš za to. Je to jen důsledek pobytu v té prázdnotě.
Časem to přejde.
Že jo, Russi?
Jasně.
Pořád na jihozápad. Tak tam budeme rekordně rychle.
Určitě? Tím směrem hlásili špatné počasí.
O kapitánovi nikdy nepochybuj.
Larryho skvost trošku deště vydrží, kormidelníku.
Tak se loď jmenuje, odteď. Pokračuj, uličníku. Plnou parou vpřed.
Larryho skvost?
Táta mi dělá starost. Co když bude mít v krizi výpadek, jako měl v noci?
Nebo jako v Transylvánii.
No tak. Dělá, co může.
Jo, ale když to přijde nevhod, budou potíže.
Musíme počítat s nejhorším.
To asi jo. Dáme na něj pozor.
Co děláš, hochu?
- To mačkáš brambory, nebo zvedáš plachtu? - Tak nás to učili na kurzu plachtění.
Tak tě to na tom nóbl kurzu učili špatně. Dělej to správně.
Pomoc, admirále. Má posádka neposlouchá.
Mám zase déjà vu.
Žádné stopy vloupání nevidím.
Co oprava dveří, Hanku?
Máš rytmus profesionálního bubeníka.
Chybí mi hraní s Alexem.
Od návratu má pořád práci, tak už dlouho nebyla příležitost.
Nezklamte mě, nožky moje.
Jsme skoro tam.
Nadchází čas splnit admirálovo přání.
Obraťte loď.
Hned!
Larry, tohle je o dost horší, než jsme čekali.
Radši ho poslechněme.
Plňte rozkazy! Na místa!
Moře začíná příliš bouřit. Musíme odplout, dokud to vůbec jde.
Prdlajs!
Neposlechnu zbabělce, co se ani neukáže.
Osmané! To jsou Osmané!
To je jistě Sadikova posádka.
A vypadají nazlobeně.
Hloupost, jestli jsou to oni, pak jsou naši spojenci.
Nechte to na mně.
Zdravím, přátelé! Připlouváme vzdát úctu admirálu Hamzovi Sadikovi!
Hleďte! Máme vaše kormidlo.
Russi, co blázníš?
A co plachty?
Promiň, ale jsme v krizi. Nemůžeme riskovat výpadek.
Neplácej, nic mi není. Pusť mě k tomu.
Proto nás ve městě varovali.
Dostaň nás odsud!
Ještě ne! Prvně shodíme kolo!
Nemůžeme, nechtějí nás tady.
Přání posádky je vedlejší. Záleží jen na přání admirála.
Nezklamu ho.
A je to. To máš za to, že o mně pochybuješ.
Už ti věřím.
Vidíš? Nechtějí ho.
Russi, říkám to naposled.
Vrať se k plachtám!
Ne! Za to netahej!
Hlavní plachtu!
Lidi, omlouvám...
Larry, radši už to nech na nás.
Vyslechněte mě. Zvoral jsem to, ale...
Nejenže jsi to zvoral. Byl jsi pěkně protivnej.
A ignorovals varování Margie a Pan před vírem.
Málem jsi nás stáhl ke dnu.
Všichni se zklidníme.
Pak vymyslíme, co s kormidlem.
Asi se vám tam moc nedařilo, co?
Snad nejhorší výprava vůbec.
A to je co říct vzhledem k tomu, jak dopadla má poslední.
Co tě trápí, kamaráde?
Když jsem jako pirát začínal, nebrali mě vážně.
Mohl jsem se ztrhat, abych získal pověst, ale furt mě měli za druhořadého.
A pověst je pro člověka všechno.
Chápu tě, lebkounku.
Nic víc než Rufuse a svou dobrou pověst nemám.
Přesně! Ty mi rozumíš.
Když mi turecký obchodník povyprávěl legendu o Sadikovi,
hned jsem věděl, co dělat.
Když se mu budu víc podobat, konečně si získám úctu.
Tak jsem o něm zjistil první poslední a dělal to, co on.
A zabralo to!
Jednou jsem hledal bájnou slonovinovou truhlu.
Málokdo věřil, že existuje. A tím víc jsem o ni stál.
Stal se ze mě tyran.
Ztrháte nás. Vaše posedlost nás zničí!
Náročný. Krutý.
- Plň rozkazy! - Vraťme se, kapitáne!
Když mi tu truhlu rozmlouvali, neposlouchal jsem.
Byla skutečná a ukrývala ohromný poklad. Ale mí muži měli pravdu.
Byla to past.
Naši rivalové nás vlákali do úžiny a tam nám rozstříleli loď.
A já ve snaze následovat Sadikova příkladu zase jednou zklamal.
Naskoč, lebkounku. Chci ti něco ukázat.
Památník admirála Sadika.
Když jste odjeli, šla jsem do města a toho Sadika si proklepla.
Teď ten památník obejdeme.
Admirálův poslední dopis.
Vinil se ze ztroskotání výpravy.
Skončil v obklíčení nepřátel a posádka ho prosila o návrat, ale odmítl.
Těžce bojovali, ale brzy byla porážka jistá.
A tak Sadik skočil do moře, aby se zachránil.
Jak to mohl udělat?
Správný kapitán se nalodí první a vylodí poslední.
Sadik a jeho pobočník se zachránili na tom kormidle.
Po návratu do Instanbulu
Sadik obdržel metál za statečnost.
Když to pobočník slyšel, odešel z námořnictva.
Pobočník.
Tak to on mě asi v noci napadl.
Zřejmě si vzal ten hněv do hrobu i do záhrobí.
Myslím, že jsem se Sadikovi podobal až moc.
Svou umíněností jsem ohrozil Alexe a děti.
To je fakt, ale pořád se z jeho příběhu můžeš poučit.
Dočti ho do konce.
„Nebýt takový náfuka a zbabělec, má posádka mohla přežít.
Kdybych mohl, vrhnu se do vln, vrátím kormidlo na loď
a dám jim možnost odplout k věčnému odpočinku.“
Tohle musíte udělat, že jo?
Správný kapitán ví, kdy naslouchat posádce.
Byl jsem hlupák. Omlouvám se.
Ale dejte mi šanci, a možná kletbu nadobro zlomíme.
Všichni si zasloužíme druhou šanci.
K vašim službám, kapitáne.
Larry není jediný, kdo posledně chyboval. Promiň.
Vím, že to teď nemáš lehké, ale měl bys vědět, že máš naši důvěru.
Věříme ti.
Díky, Russi.
Pojď ke mně.
Loď může zase na moře.
Poškození lodi značí zkušenosti.
Tak vyplujme znovu.
Obraťte loď! Hned!
Už se blíží.
Udržíte ji na hladině, než se vrátím?
Rozkaz, kapitáne. Ale hni sebou.
Jak dlouho dole vydržíš?
Nemám plíce, takže klidně navěky.
Spustit kotvy!
Funguje to! Tati, jsi génius.
Ou. To není dobrý.
Přeseknou kotevní lana!
Počkej, mám nápad.
Hoď to na něj.
Solničku?
To mi ukázal Larry. Neptej se.
Schytal to!
Držte se!
Nate. Ten metál jste si vysloužili vy.
Váš admirál udělal chybu. Měl vás poslechnout.
Měl s vámi zůstat.
Poslal nás vzdát hold vaší statečnosti. Setřeste svůj hněv a odplujte odsud.
Mise splněna, admirále.
Tentokrát už opravdu.
Ne!
Vítejte v přístavu, Vanderhouvenové!
- Děsně jste mi chyběli. - Ty nám taky, mami.
Mělas vidět tátu. Fakt tam válel.
Teď mluvíš o výpravě, nebo o mém tanci v restauraci?
- „Turecko, tam je super všecko.“ Že jo? - Interní vtípek. Ten vám přeju.
Rád tě vidím, kamaráde.
Nápodobně. Jak bylo?
Dobře.
Troška mořeplavby, troška sebereflexe. Teď se líp znám.
Vážně prospěšná výprava.
Už jste našli narušitele?
Bohužel nikoli.
Ale s Hankem jsme ukovali přátelské pouto. Spojila nás píseň.
Omluv mě, prosím. Uplynulé dny mě vyčerpaly.
Už půjdu spát.
Ty, Stane, ta cesta mi připomněla, že jsem ti chtěl říct...
No nic. Dobrou.
Překlad titulků: Růžena Svobodová