ELDORÁDÓ
A tengerészeti terem.
Túlságosan régen jártam itt.
Koncentrálj, Larry.
Behatolás nyomait kell alaposan felkutatnunk.
Az egyiptomi gyűjteményt kifosztotta valaki, a dobókockát meg felvitte a házba.
Meg kell állítanunk, mielőtt újra lecsap!
Jaj, de visszavágyom a tengerre!
Hát nem épp tegnap elevenítetted fel,
hogy robbantott ízzé-porrá egy ellenséges hajó?
Úgy ám, de csak mert a szedett-vedett legénységem
megszegte a parancsom.
- De úgy rémlik... - Az ottomán hajókormány.
Senki kormánya nem volt az övékhez fogható.
Az hétszentség.
- „A kormányagy szépsége... - „A kormányagy szépsége...
- ...a küllők szimmetriája... - ...a küllők szimmetriája...
- ...a keréktalp íve. - ...a keréktalp íve.
- Maga a tökély.” - Maga a tökély.”
Álladóan ezt szajkózod!
Mindent leltárba vettünk. Indulás.
Várj csak egy percet, Stan. Idess.
Ez ereszt.
Hinnye! Léket kaptunk!
ÁTKOZOTTAK
AZ OTTOMÁN HAJÓKORMÁNY
KURÁTOROK KIADVÁNYA
Címlaplány lettem.
„Sky Vanderhouven. A babiloni eszmény.”
Nagyon büszke vagyok rád!
Odalent valami baj van.
A tenger haragját túlélni ám az igazi! Nem jött be, Poszeidón.
Jó, hogy nincs bajotok. Mi történt?
Az ottomán kormánykerék úgy köpi a vizet, mint egy megcsáklyázott hadihajó.
De az ilyet én akár álmomban is befoltozom.
Egy kis szurkot rá.
Megy ez még!
Mikor a tiltott szárnyat katalogizáltuk, nekem jutott a tengerészeti terem.
Ez a kormány egy Hamza Szadik nevű kapitány hajójáról való.
Ez Hamza Szadik admirális kormánya volt?
Tudtam, hogy török kori, de álmodni se mertem, hogy az övé volt.
Ezek szerint ismered a fickót.
Szadikot minden valamirevaló tengerész ismeri.
Ő az én személyes hősöm.
Valóban? Eddig még sosem említetted.
Most ugye csak viccelsz?
Igen, vicceltem.
Folyton róla áradozol.
Történészek szerint az utolsó kívánsága az volt,
hogy a hajója kormányát vessék az Égei-tengerbe.
De mégsem így történt.
Hanem évszázadokon át kézről kézre adták a gyűjtők.
Tipikus elátkozottműtárgy-sors, mint tudjuk.
Hát, ennek most vége.
Hazaviszünk, pajtikám.
Nagy megtiszteltetés volna teljesítenem Szadik admirális végakaratát.
Kérlek, ezúttal hadd tartsak veletek.
Tényleg segítségetekre lehetek.
Úgy ismerem az Égei-tengert, akár a tenyeremet.
A tenyeredet sem láttad már évtizedek óta, nemhogy az Égei-tengert.
Egy tengerész nem felejt!
Higgyétek el, az én tapasztalatommal
ez lesz a legkönnyebb műtárgyas küldetés.
Szerintem remek ötlet.
Larryt elrejteni is könnyű.
Egy tekegolyós táskában elvihetjük.
Rizikós a dolog, de Larry szakértelme jól jöhet.
Menjen csak Larry, én úgyse tudok.
Micsoda? Miért nem?
Georgia rám írt. Váratlan esemény történt a múzeumban.
Komoly lehet az ügy, mert holnapra mindenkit berendelt.
Kivétel nélkül.
Akkor szóló felnőttként ez lesz az első küldetésed, apa.
Nyugi, remekül elboldogulsz. Én egész nyáron ezt csináltam.
Ráadásul én több száz évvel öregebb vagyok nálad,
szóval igazából én leszek a legfelnőttebb felnőtt.
Kalandra fel!
Szóval te egy kalózkoponya vagy.
Pontosabban fogalmazva egy test nélküli kalóz.
Szó se róla, Margie sokkal jobban veszi, mint gondoltam.
Hé, Margie, meddig leszünk még a levegőben?
Mindjárt odaérünk Isztambulba, kölyök.
Isztambulba?
Annál csomó város van közelebb az Égei-tengerhez.
Miért oda megyünk?
Isztambul tökéletes hely hajót bérelni.
Ott áll Szadik admirális emlékműve, mivel az Oszmán Birodalom székhelye volt.
Ott esetleg még többet is megtudhatunk róla.
Tipik apa.
Akárhányszor utazunk, mindig beiktatsz egy hosszú kitérőt,
hogy megnézzünk valami műemléket.
Benne vagyok.
Hadd lám saját szemmel az admirális kedvenc városát.
Kár, hogy Stanley lemarad róla.
Jómagam ódzkodom tengerre szállni.
Abban a sok nagy nyílt vízben feszélyez valami.
Mindenesetre köszönöm, hogy kisegítesz.
Gyorsabban feltárjuk így a biztonsági réseket, ha van kihez szólni.
Apa, minden rendben?
Semmi baj.
Csak hát... Ti anyátokkal már profik vagytok ebben,
és nem szeretnék csalódást okozni.
Senki nem vár tökéletességet. Örülünk, hogy itt vagy.
Amúgy te tudod, hogy Margie miért akart beugrani Isztambulba?
Micsoda? Hát nem emlékszel?
Ez a te ötleted volt.
Őszintén szólva tényleg nem emlékszem.
Szevasztok! Sikerült hajót bérelni?
Ja, csomó hajó áll a kikötőben.
Napok óta senki sem bérel egyet sem.
Azért nem bérel hajót senki, mert félnek.
Azt mondják, amint a hajó az Égei-tenger egy bizonyos pontjára ér,
egy rémisztő hang visszafordulást parancsol nekik.
És akik nem fordulnak vissza, azokat elnyeli egy örvény.
Eltűnnek, mintha egy óriási vécén húznák le a hajókat.
Badarság, a tengeri mendemondák mindig túlzóak.
Azt hiszitek, Feketeszakáll szakálla fekete volt?
Dehogy! Tiszta ősz volt, mint egy apóka.
Kérdés eldöntve, holnap kihajózunk.
Mindenki a priccsére! Hosszú nap vár ránk a tengeren.
Nem hallottátok?
Ez a kapitányotok parancsa volt.
Igenis, Larry kapitány.
Gyerünk!
A fedélzeten alszunk, a csillagos ég alatt.
Jobb kezdete nem is lehetne egy nagy útnak.
A jó öreg Rufust nem hagyom magára.
Én ott alszom.
Én is Margie-val tartok.
Bocs, apa, de úgy horkolsz, mint egy macskaalmot ropogtató rozmár.
Teljesítsétek a parancsom.
Te legalább kialszod magad.
Apa?
Te vagy az, apa?
Larry, vigyázz!
Hozz sószórót a hajókonyháról!
- Sószórót? - Gyorsan!
- És most? - Vágd hozzá!
Honnét tudtad, hogy beválik?
Régi babona.
Balszerencsét hoz, ha a tengerészek egymásnak adják a sótartót.
Még jó, hogy magunkkal hoztunk. Minden segítség ránk fér.
Lemaradtam egy kísértetkalózról?
Nem a jó részletre fókuszálsz.
A kísértetkalóz rám támadt.
Egyet se félj, kopikám.
Ha visszajön, Margie majd ellátja a baját.
A tengerbe kéne vettesselek, amiért elhagytad a posztodat.
Apa, merre voltál?
Nem tudom.
Az egyik percben még aludtam. Aztán már a kikötőben mászkáltam.
Biztos megint elborultam fejben.
Bocsánatot kérek.
Cserben hagytalak titeket. Első küldetésem anyátok nélkül,
és veszélyeztetlek titeket.
Nem a te hibád.
Csak annak a mellékhatása, ami az ürességben ért.
Majd biztos elmúlik.
Ugye, Russ?
Persze.
Tartsd a délnyugati irányt! Akkor seperc alatt odaérünk.
Biztos vagy benne? Arrafelé nagyon rossz időt jósolnak.
Sose kételkedj a kapitányodban!
Larry Zsenijének meg se kottyan egy kis rossz idő, kormányos.
Ez lesz a hajó neve. Most találtam ki.
Ne henyélj, te himpellér. Teljes gőzzel előre!
Larry Zsenije?
Aggódom apáért.
És ha megint éles helyzetben borul el,
mint múlt éjjel?
Vagy mint Erdélyben, a lámpással?
Ugyan már! Annyira igyekszik.
Tudom. De ha rosszkor esik meg vele, bajban leszünk.
Fel kell készülnünk a legrosszabbra.
Lehet, hogy igazad van. Tartsuk szemmel.
Te meg mit művelsz, te siheder?
Krumplit törsz, vagy felhúzod a vitorlát?
A vitorlástáborban így tanították.
Hát rosszul tanították abban a puccos táborban.
Csináld meg rendesen!
Admirális uram, segíts meg.
A legénységem semmibe vesz.
Megint tisztára déjà vu érzésem van.
Behatolásnyom továbbra sincs.
Hogy áll az ajtójavítás, Hank?
A ritmusérzéked, akár egy hivatásos ütősé.
Hiányzik a közös zenélés Alexszel.
Nagyon elfoglalt, mióta visszatért,
így már jó ideje nem volt rá alkalmam.
Járd ki, lábam, járd ki most!
Kis híján ott vagyunk.
Ideje végrehajtani az admirális végső parancsát.
Forduljatok vissza!
Most!
Larry, ez sokkal rosszabb, mint amire számítottunk.
Szerintem hallgassunk a para hangra.
Hajtsátok végre a parancsokat. Mindenki a helyére!
Egyre hevesebb a vihar.
El kell menekülnünk, amíg még megtehetjük.
Szamárság!
A képét se mutatja a gyáva, ne mondja meg nekem, mit tegyek.
Törökök! Ezek az ottománok!
Ez biztos Szadik admirális legénysége.
És nem valami vidámak.
Botorság!
Ha az ő legénysége, akkor a mi szövetségeseink.
Bízzátok csak ide.
Üdv, barátaink!
Hamza Szadik admirális tiszteletére érkeztünk!
Nézzétek, itt van nálunk a hajókormányotok.
Russ, mit művelsz?
Te a vitorlákat kezeld.
Bocs, apa, de ez most vészhelyzet.
Nagy a rizikó, hátha elborulsz.
Ne légy nevetséges! Jól vagyok! Ide a kormányt!
Mindenki előre szólt, hogy ez lesz.
Meneküljünk innét!
Még nem! Be kell dobnunk a kormányt!
Nem lehet. Azt akarják, hogy távozzunk.
Az nem számít, amit a legénység akar.
Csak az admirális akarata.
Nem hagyhatom cserben.
Kész is.
Így jár, aki kételkedik bennem.
Én bízom benned.
Látod? Nem kell nekik.
Russ, ne mondjam még egyszer.
Eredj vissza a vitorlákhoz!
Várj! Ne, azt ne húzd be!
Fővitorlát fel!
Mindenkitől elnézést...
Larry, talán jobb lesz, ha innentől ránk bízod.
Hallgassatok ide. Tudom, hogy elrontottam, de...
Nem csak úgy elrontottad. Nagyon bunkó voltál velünk.
Margie és Pan mondták az örvényt, de nem hallgattál rájuk.
Majdnem hajótörést okoztak a borzalmas döntéseid.
Idővel mindenki lenyugszik.
Aztán ki kell találnunk, mi legyen a kormánnyal.
Ezek szerint nem ment valami fényesen az út, mi?
Ennél rosszabb utam talán nem is volt még.
És ahhoz képest, ahogy az előző alakult, ez igazán nagy szó.
Mi nyomja a lelked, cimbora?
Annak idején, kezdő kalóz koromban senki se vett komolyan.
Halálra güriztem magam, hogy csiszoljam a hírnevem,
de mindig másodrangúnak tartottak.
Márpedig ott csakis a hírnév számít.
Meghiszem azt, csonti.
Nekem sincs másom széles e világon, mint Rufus és a jó hírem.
Pontosan! Érted te ezt.
Egyszer egy török kereskedőtől hallottam Szadik admirális legendáját,
és rögtön tudtam, mitévő legyek.
Talán, ha jobban hasonlítanék rá, végre nekem is kijárna némi tisztelet.
Mindent kiderítettem hát róla, amit csak tudtam, és úgy tettem, ahogy ő.
És be is vált!
Egy nap egy híres-neves elefántcsont ládikót üldöztem.
Kevesen hittek a létezésében.
De én csak annál jobban fentem rá a fogam.
Szörnyen bántam a legénységemmel.
Rosszul bánsz velünk. Odaveszünk a becsvágyad miatt!
Önkényesen. Könyörtelenül.
Tedd a dolgod!
Forduljunk vissza, kapitány!
Nem hallgattam rájuk,
hiába mondták, hogy nem kéne a ládikó után kajtatni.
Nagyon is létezett a ládikó, és csodás kincseket tartogatott.
De igaza volt a legénységnek.
Csapda volt.
A vetélytársaink becsalogattak
egy keskeny átjáróba, és ízzé-porrá zúzták a hajót.
Így hát ismét csak nem sikerült felérnem Szadik admirális példájához.
Ugorj be, csontikám. Mutatok neked valamit.
Szadik admirális emlékoszlopa.
Én sem tétlenkedtem, míg ti odavoltatok.
Utánanéztem ennek a Szadik fickónak.
Nézzük csak meg az emlékmű hátulját.
A tengernagy végső sorai.
Magát hibáztatta az ostrom kudarca miatt.
Körbevette az ellenség,
a legénység könyörgött, hogy forduljanak vissza, de nem tágított.
Ádázul harcoltak, ám elkerülhetetlen volt a vereség.
Szadik pedig a vízbe ugorva menekítette ki magát.
Hogy tehetett ilyet?
Egy igazi kapitány elsőként lép a hajóra, és utolsóként hagyja el!
A csicsás kormányba kapaszkodva találták meg, az elsőtisztjével együtt.
Mikor visszatértek Isztambulba,
Szadikot éremmel tüntették ki vitézségéért.
Ezt hallván az elsőtiszt undorában felhagyott a tengerészettel.
Az elsőtiszt.
Alighanem az a pacák támadt rám az éjjel.
Ezek szerint az elsőtiszt még a síron túl is tartotta a haragot.
Talán túlságosan is hasonlítani kezdtem Szadik admirálisra.
Az önfejűségemmel veszélybe sodortam Alexet és a gyerekeket.
Az igaz, de szerintem még így is van mit tanulnod tőle.
Olvasd el a legvégét.
„Ne lettem volna ilyen arrogáns és gyáva, a legénységem talán épségben hazatér.
Ha tehetném, a hullámok közé vetődnék a hajóra igazítani a kormányt,
hogy legyen mivel elhajózniuk végső nyughelyük felé.”
Nektek is ezt kell tennetek. Nem igaz?
Egy jó kapitány tudja, mikor hallgasson a mancsaftra.
Balga voltam. Bocsánatot kérek.
Ám ha még egy esélyt kapok,
örökre megtörhetjük a hajókormány átkát.
Mindannyiunkra ráférne még egy esély szerintem.
Parancsára, kapitány uram!
Nem csak Larry hibázott a múltkori úton. Sajnálom.
Tudom, nehéz időszakon mész keresztül,
de szeretném, ha tudnád, mi mind hiszünk benned.
És megbízunk benned.
Köszi, Russ.
Gyere ide, pajtikám.
Ismét útra kész.
A megviselt hajó a tapasztalat jele.
Úgyhogy hajózzunk vissza!
Forduljatok vissza, de rögvest!
Már jönnek is.
Elboldogultok a hajóval, amíg én lemerülök?
Meglesz, kapitány. Csak ne maradj túl soká.
Meddig bírod odalent?
Tüdőm az nincs, úgyhogy örökké.
Horgonyt kivetni!
Működik! Zseni vagy, apa.
Ebből még baj lesz.
Elvágják a horgonyköteleket!
Várj csak! Van egy ötletem.
Ezt vágd a szellemhez.
Egy sószórót?
Larry mutatta. Ne kérdezd, hogy működik.
Eltaláltam!
Kapaszkodjatok!
Tessék, nektek jár a kitüntetés.
Az admirális hibát vétett. Hallgatnia kellett volna rátok.
Veletek kellett volna maradnia.
Minket küldött a bátorságotok előtt tisztelegni.
Engedjétek el a haragot, és távozzatok e helyről.
Küldetés teljesítve, admirális.
Ezúttal tényleg.
Ne...
A Vanderhouven-flotta újra kikötött!
- Úgy hiányoztatok. - Te is nagyon hiányoztál, anya.
Látnod kellett volna apát. Hihetetlenül menő volt.
Mármint a küldetés alatt, vagy amikor az étteremben táncoltam?
„Török gyerek nagyon vágja, mi?”
Ez a ti belsős poénotok, de örülök neki.
Örülök, hogy látlak, cimbora.
Én szintén. Milyen volt az út?
Egész jó.
Vitorláztam kicsit. Önvizsgálatot tartottam. Tanultam ezt-azt magamról.
Felettébb egészséges törekvés.
És te megtaláltad a behatolónkat?
Sajnálatos módon nem.
Hankkel viszont barátságba keveredtünk.
A dalolásban leltünk testvériségre.
Bocsáss meg, kérlek.
Kimerített az utóbbi néhány nap.
Korán nyugovóra kell térnem.
Hé, Stan.
Az utazásról eszembe jutott, már rég akartam mondani...
Mindegy. Jó éjt, cimbora.
A feliratot fordította: Speier Dávid