Det nautiska rummet. Det var alltför längesen jag var här.
Fokusera, Larry. Vi måste leta efter bevis på intrång.
Nån plundrade den egyptiska samlingen och flyttade upp tärningen.
Vi måste stoppa dem innan de slår till igen.
Jag längtar efter att gå till sjöss igen.
Var det inte igår du berättade hur du sprängdes av ett annat skepp?
Aye, vilket inte hade hänt om min besättning
hade följt mina order.
- Men du berättade om... - Det osmanska rodret.
Ingen kunde bygga ett skeppsratt som de.
Det är sant.
-"Navets skönhet... -"Navets skönhet...
- ...axlarnas symmetri... - ...axlarnas symmetri...
- ...rattkransens kurva. - ...rattkransens kurva.
- Perfekt på alla sätt." - Perfekt på alla sätt."
Du säger det varje gång. Vi har räknat allt. Nu går vi.
Vänta lite, Stan. Titta här. Det har börjat läcka.
Vid gud. Vi tar in vatten.
Jag är på omslaget.
"Sky Vanderhouven. Babylons skönhet." Jag är så stolt över dig.
Nåt är fel där nere.
Inget är bättre än att överleva havets vrede. Bra försök, Poseidon.
Skönt att ni är okej. Vad hände?
Det osmanska rodret läcker vatten som ett bräckt stridsskepp.
Men jag har lagat många såna.
Lite tjära.
Jag kan än.
När vi inventerade den förbjudna flygeln, tog jag det nautiska rummet.
Det här var rodret på ett skepp som styrdes av Hamza Sadik.
Var det här amiral Hamza Sadiks roder?
Jag visste att det var osmanskt, men inte att det var hans.
Jag antar att du vet vem det är.
Alla sjövärdiga sjömän känner till Sadik.
Han är min personliga hjälte.
Jaså? Jag har aldrig hört dig prata om honom.
Du måste skämta.
Ja, det gjorde jag. Du pratar om honom konstant.
Enligt historiker var amiralens sista önskan
att skeppsrodret skulle sänkas i Egeiska havet.
Men så blev det inte.
Rodret gick från samlare till samlare i århundraden.
Vanligt för fördömda objekt, som vi vet.
Tja, inte nu längre. Vi ska föra dig hem, kompis.
Herrskapet, det vore en ära att uppfylla amiral Sadiks sista önskan.
Låt mig följa med på den här resan.
Jag kan verkligen hjälpa till.
Jag kan det Egeiska havet som min egen hand.
Du har inte sett din hand på decennier, än mindre Egeiska havet.
En sjöman glömmer aldrig.
Tro mig, med min erfarenhet blir det här det lättaste uppdraget hittills.
Det är en toppenidé. Och Larry är lätt att gömma.
Vi kan bära honom i en bowlingväska.
Det är riskabelt, men Larrys expertis kan behövas.
- Larry borde följa med, för jag kan inte. - Vad? Varför inte?
Georgia messade. Det har hänt nåt på muséet.
Det måste vara viktigt för alla måste jobba imorgon.
Utan undantag.
Du verkar ha fått ditt första uppdrag som ensam vuxen, pappa.
Du kommer klara det fint. Jag gjorde det hela sommaren.
Och jag är hundratals år äldre än du, så jag är den mest vuxnaste vuxna.
Sätt kurs mot äventyret.
Så du är en piratskalle.
Det är mer korrekt att säga att jag är en kroppslös pirat.
Margie tar det här mycket bättre än jag trodde.
Margie, hur länge till tror du vi är i luften?
Vi borde snart vara i Istanbul, grabben.
Istanbul? Många städer ligger närmare Egeiska havet än Istanbul.
Varför åker vi dit?
Det är bästa platsen att hyra vår båt.
Amiral Sadiks minnesmärke finns där, det var det osmanska rikets säte.
- Vi kanske får reda på mer om honom där. - Klassisk pappa.
Varje gång vi reser tvingas vi alltid till långa omvägar
- för att se nån historisk byggnad. - Jag hänger på.
Jag vill se amiralens favoritstad med eget öga.
Synd att Stanley missar det.
Jag är förbehållsam till havet.
Det är nåt med öppet vatten som gör mig ängslig.
Hursom, tack för att du hjälper mig.
Att utreda säkerhetsintrången lär gå snabbare med nån att prata med.
Pappa, är allt som det ska?
Jag är okej. Det är bara... Ni och er mamma är proffs på sånt här,
och jag vill inte svika alla.
Ingen väntar sig perfektion. Vi är glada att du är här.
Förresten, vet du varför Margie ville landa i Istanbul?
Vad? Minns du inte? Det var din idé.
Jag minns faktiskt inte.
- Hallå! Nån tur med att hyra båt? - Ja, det fanns massa tillgängliga.
- Ingen har hyrt båt på flera dagar. - Ingen hyr båt för att de är rädda.
Det ryktas i staden om att när båtar når en viss del av Egeiska havet,
beordras de att vända av en läskig röst.
De som inte vänder dras ner i en malström.
Hela båtar försvinner som nedspolade i en toalett.
Dumheter, sjöhistorier är alltid överdrivna.
Tror ni att Svartskäggs skägg var svart? Nej. Grått som en morfars.
Det är avgjort, vi seglar imorgon.
Ner i era kojer. Förbered er på en lång dag till sjöss.
Lyssnar ni? Er kapten har gett er en order.
Aj, aj, kapten Larry.
Kom. Vi sover på däck under stjärnorna. Bättre sätt att börja en resa finns inte.
Jag kan inte lämna gamle Rufus ensam. Jag sover där.
Jag hänger med Margie.
Inget illa ment, pappa, men du snarkar som en valross som tuggar spik.
Följ mina order.
Du får åtminstone sova.
Pappa?
Är det du, pappa?
Larry, se upp.
Ta en saltströare från kabyssen.
En saltströare?
- Nu då? - Kasta den på honom.
- Hur visste du att det skulle funka? - Gammalt skrock.
Att skicka saltströare mellan sjömän bjuder in hemsk olycka.
Tur att vi tog med dig. Vi behöver all hjälp vi får.
- Missade jag att se en spökpirat? - Du fokuserar på fel detalj.
- Spökpiraten attackerade mig. - Ingen fara, skalleben.
Kommer han tillbaka tar Margie hand om honom.
Jag borde kasta dig överbord för att ha övergivit din post.
- Pappa, var var du? - Jag vet inte.
Ena minuten sov jag. Nästa gick jag runt bland skeppsdockorna.
Jag måste fått en blackout igen. Förlåt mig, allihop.
Jag var inte där när jag behövdes. Första solouppdraget,
och jag försätter er i fara.
Det är inte ditt fel. Det är en bieffekt av det som hände i tomrummet.
Det går nog över.
Visst, Russ?
Säkert.
Håll kurs sydväst. Då kommer vi dit på rekordtid.
Är du säker? Det rapporteras om dåligt väder ditåt.
Ifrågasätt aldrig kaptenen.
Larrys briljans klarar lite dåligt väder, rorsman.
- Skeppet heter så. Jag kom just på det. Hör upp, din rackare. Full fart framåt.
Larrys briljans?
Jag är orolig för pappa.
Tänk om han får en blackout när faran är nära, som igår?
- Eller som med lanternan i Transsylvanien? - Sluta nu. Han gör sitt bästa.
Jag vet. Men om det händer i fel stund, får vi problem.
Vi måste vara beredda på det värsta.
Du kanske har rätt. Vi får hålla koll.
Vad gör du, pojk?
- Mosar du potatis eller reser du segel? - De gjorde så här på seglingslägret.
Ditt flotta seglingsläger har lärt dig fel. Gör rätt.
Hjälp mig, amiral. Min besättning lyssnar inte.
Jag har déjà vu.
Fortfarande inga spår av intrång.
Hur går dörrlagandet, Hank?
Du har tajming som en trummis. Jag har saknat att spela med Alex.
Han är så upptagen sen sin återkomst att jag inte haft chansen på ett tag.
Fötter, svik mig inte.
Vi är nästan framme.
Snart dags att utföra amiralens sista order.
Vänd om. Nu!
Larry, det här är mycket värre än vi förväntade oss.
- Vi borde lyda den spöklika rösten. - Lyd era order. Till era poster!
Havet börjar bli våldsamt. Vi måste åka nu, innan vi inte kan åka.
Fånigt!
En feg röst som inte visar sig kan inte ge mig order.
Turkar! De är turkar!
Det måste vara amiral Sadiks besättning. Och de är inte glada.
Dumheter. Om det är hans besättning, så är de våra allierade.
Det här fixar jag.
Hell, vänner! Vi är här för att ära er amiral, Hamza Sadik!
Hör här, vi har ert skeppsroder.
Russ, vad gör du? Du måste sköta seglen.
Ledsen, men det är ett nödfall. Vi kan inte riskera en blackout.
Var inte löjlig. Jag mår bra. Ge mig rodret.
Det här är vad alla sa skulle hända. Få oss härifrån!
- Inte än! Vi måste sänka rodret! - Vi kan inte. De vill att vi åker.
Det kvittar vad besättningen vill. Vad amiralen vill gäller.
Jag sviker honom inte.
Klart.
- Där fick du för att du tvivlar. - Jag litar på dig.
- Ser du? De vill inte ha det. - Russ, jag säger det inte igen.
Tillbaka till seglen! Vänta! Vänta dra inte i den!
Öppna storseglet!
Hörni, jag är ledsen...
Larry, du kanske ska låta oss sköta det här.
Ni måste lyssna på mig. Jag klantade mig, men...
Du inte bara klantade dig. Du var en riktig idiot.
Du lyssnade inte när Margie och Pan varnade om malströmmen.
Dina beslut fick oss nästan att förlisa.
Alla måste lugna ner sig.
Sen räknar vi ut vad vi ska göra med rodret.
Jag antar att det inte gick så bra, va?
Kanske mitt sämsta uppdrag hittills.
Det säger mycket, med tanke på hur mitt sista uppdrag gick.
Vad tänker du på, kompis?
När jag började som pirat, tog ingen mig på allvar.
Jag kämpade som ett djur för att skapa ett rykte,
men jag sågs som medelmåttig.
- Och ens rykte är allt man har. - Jag hör dig, skallepojk.
Allt jag har här i världen är Rufus och mitt goda rykte.
Precis! Du fattar.
Jag hörde legenden om amiral Sadik från en turkisk köpman,
sen visste jag vad jag skulle göra.
Om jag var mer lik honom, skulle jag äntligen få respekt.
Så jag lärde mig allt om honom och gjorde som han.
Och det funkade!
En dag, var jag på jakt efter en mytisk elfenbenskista.
Få trodde att den var verklig. Det fick mig att vilja ha den mer.
Jag var hemsk mot besättningen.
Du är för hård. Din ambition kommer fördöma oss!
- Krävande. Oförlåtande. Följ order! - Vi måste vända, kapten!
Jag lyssnade inte när de sa att det var dumt att jaga efter kistan.
Kistan var verklig, och innehöll en fantastisk skatt.
Men min besättning hade rätt. Det var en fälla.
Ett rivaliserande skepp lurade oss in i en smal passage och sprängde vårt skepp.
Än en gång har jag misslyckats med att leva upp till amiral Sadiks exempel.
Hoppa in, skallepojk. Det är nåt jag vill visa dig.
Amiral Sadiks minnesmärke.
Jag var upptagen i Istanbul medan ni var borta.
Jag kollade upp den här Sadik. Vi kikar bakom minnesmärket.
Amiralens sista uttalande.
Han tog ansvaret för en misslyckad belägring.
Han var omringad av fienden,
och hans besättning bad honom vända, men han vägrade.
De kämpade hårt, men inom kort var förlusten oundviklig.
Så Sadik hoppade överbord för att rädda sig.
Hur kunde han göra så? En riktig kapten är först på och sist av skeppet.
Han och hans förstestyrman hittades flytande på det där rodret.
När de återvände till Istanbul, fick Sadik en medalj för sitt mod.
När förstestyrmannen hörde det, sa han upp sig.
Förstestyrmannen.
Jag antar att det var han som attackerade mig inatt.
Förstestyrmannen tycks ha tagit sin ilska till graven och eftervärlden.
Jag liknade väl amiral Sadik för mycket.
Jag satte Alex och hans barn i fara med min envishet.
Sant, men jag tror ändå att du kan lära dig av honom.
Läs den sista delen.
"Vore jag inte så arrogant och feg, kanske min besättning återvänt hem.
Jag skulle vilja dyka under vågorna och sätta rodret på skeppet,
och ge dem en farkost att guida dem till sin eviga vila."
Det är det ni måste göra, visst?
En bra kapten vet när han ska lyssna på besättningen.
Jag var en idiot. Förlåt mig.
Ger ni mig en chans till, tror jag vi kan häva förbannelsen för gott.
Alla behöver nog en andra chans där ute.
Vi inväntar era order, kapten.
Larry var inte ensam om att göra misstag sist. Förlåt mig.
Jag vet att du har det svårt just nu,
men jag vill att du ska veta att vi tror på dig.
- Och vi litar på dig. - Tack, Russ. Kom hit, kompis.
Hon är sjöduglig igen.
Ett skadat skepp utstrålar erfarenhet.
Nu beger vi oss ut dit igen.
Vänd om, nu!
Här kommer de.
Kan ni hålla henne flytande medan jag är där nere?
- Det ska bli, kapten. Dröj inte för länge. - Hur länge kan du stanna där nere?
Jag har inga lungor, så för evigt.
Lätta ankar.
Det funkar! Pappa, du är ett geni.
Oj. Det där blir problematiskt.
- De skär av ankartrossarna! - Vänta. Jag har en idé.
Släpp den här på spöket.
En saltströare?
Larry lärde mig. Fråga inte hur det funkar.
Fick honom!
Håll i er!
Här, det är ni som förtjänar medaljen.
Er amiral gjorde ett misstag. Han borde ha lyssnat på er.
Han borde ha stannat med er.
Men han skickade oss för att hedra ert mod.
Frigör er ilska och lämna denna plats.
Uppdraget utfört, amiral.
På riktigt den här gången.
Nej...
Vanderhouven-flottan är i hamn!
- Jag har saknat er så. - Vi har saknat dig också.
Du skulle ha sett pappa. Han var fantastisk.
Menar du under uppdraget eller när jag dansade i restaurangen?
"Turkisk fröjd, är ni nöjd?"
Det är ert insiderskämt, och det gläder mig.
Kul att se dig, kompis.
- Detsamma, hur var resan? - Rätt okej.
Lite segling. Lite rannsakning. Lärde mig saker om mig själv.
Väldigt hälsosam utflykt.
- Hittade du vår inkräktare? - Dessvärre inte.
Men Hank och jag ingöt en vänskap. Vi har etablerat ett brödraskap i sång.
Ursäkta mig.
De senaste dagarna har varit utmattande. Jag måste lägga mig tidigt.
Du, Stan. Resan påminde mig om nåt jag har tänkt säga dig...
Strunt samma. Godnatt, kompis.
Undertexter: Victoria Heaps