ЕЛЬДОРАДО
Морська зала.
Давно я сюди не заходив.
Зосередься, Ларрі.
Треба обшукати будинок, щоб знайти докази вторгнення.
Хтось украв з єгипетської колекції кубик і переніс його нагору.
Треба його спинити, поки ситуація не повторилася.
Як же хочеться знов вийти в море.
А хіба ти вчора не розповідав,
як вороже судно знищило твій корабель?
Так, але цього б не сталося, якби моя строката команда
виконувала мої накази.
- Ти ж говорив... - Османський штурвал.
Таких стерен не вмів робити ніхто, крім них.
Це факт.
-«Краса втулки... -«Краса втулки...
- ...симетрія спиць... - ...симетрія спиць...
- ...вигин ободів. - ...вигин ободів.
- Досконалість у всьому». - Досконалість у всьому».
Ти щоразу це кажеш.
Ми полічили всі артефакти. Ходімо.
Стривай, Стенлі. Глянь.
Штурвал протікає.
Ой-йой. Вода прибуває.
ПРОКЛЯТТЯ!
ОСМАНСЬКИЙ КОРАБЕЛЬНИЙ ШТУРВАЛ
«ДАЙДЖЕСТ КУРАТОРА»
Я на обкладинці.
«Скай Вандерговен. Взірець Вавилона».
Я так тобою пишаюся.
Унизу щось не так.
Що може бути краще, ніж пережити лють моря? Дарма старався, Посейдоне.
Добре, що ви цілі. Що сталося?
Османський штурвал тече, мов пробитий броненосець.
А я їх залатав чимало.
Жменю смоли.
Ще не забув, як це робиться.
Коли ми робили в закритому крилі інвентаризацію, ця зала була на мені.
Це штурвал корабля, яким командував Хамза Садік.
Це штурвал з корабля адмірала Хамзи Садіка?
Я знав, що він османський, але й не мріяв, що з його корабля.
Бачу, ти знаєш, хто це.
Про Садіка знає всякий моряк, який себе поважає.
Він мій особистий герой.
Та невже? Ти ні разу про нього не згадував.
Ти що, знущаєшся?
Авжеж, знущаюся.
Ти тільки про нього й торочиш.
Історики пишуть, що його останнім бажанням
було скинути штурвал корабля в Егейське море.
Але цього не зробили.
Натомість він століттями переходив від колекціонера до колекціонера.
Як ми знаємо, для про́клятих артефактів це типово.
Більше не перейде.
Ми повернемо тебе додому.
Для мене буде за честь виконати останнє бажання адмірала Садіка.
Благаю, візьміть мене з собою.
Я стану вам у пригоді.
Я знаю Егейське море як свої п'ять пальців.
Ти кількадесят років пальця не бачив, не те що Егейського моря.
Моряк ніколи не забуває.
Повірте, з моїм досвідом
це буде найпростіше повернення артефакту.
По-моєму, думка чудова.
Ларрі легко сховати.
Носитимемо його в сумці для боулінгу.
Це ризиковано, але досвід Ларрі буде корисний.
Хай їде Ларрі, бо я не зможу.
Що? Чому?
Джорджія написала, що в музеї стався інцидент.
Певно, щось серйозне, бо вона завтра всіх збирає.
Без винятків.
Тату, це буде твоє перше завдання як єдиного дорослого.
Ти впораєшся. Я ціле літо так проїздила.
Та й, крім того, я старший за тебе на сотні років,
тож справжній дорослий тут я.
Беремо курс на пригоди.
То ти череп пірата?
Правильніше буде «пірат без тіла».
Мушу сказати, Марджі сприйняла Ларрі краще, ніж я думала.
Марджі, а довго нам ще летіти?
Скоро будемо в Стамбулі, малий.
У Стамбулі?
Є ж безліч міст, ближчих до Егейського моря, ніж Стамбул.
Чому ми летимо туди?
Зі Стамбула найлегше орендувати яхту.
І там стоїть меморіал адміралу Садіку, бо це була резиденція османської влади.
Там ми дізнаємося про нього більше.
Класичний тато.
У кожній подорожі ти робиш великий гак,
щоб побачити якусь історичну будівлю.
А я й не проти.
Хочу на власне око побачити улюблене місто адмірала.
Шкода, що Стенлі не з нами.
Я не горю бажанням виходити в море.
Біля відкритої води мені стає зле.
Дякую, що зголосився мені помогти.
Розслідування проникнення в будинок
ітиме швидше, коли буде з ким поговорити.
Усе добре, тату?
Я в порядку.
Просто ви з мамою в цьому вже професіонали,
а я не хочу всіх підвести.
Ніхто не очікує від тебе ідеальності. Ми раді, що ти з нами.
До речі, не знаєш, чому Марджі захотіла зробити зупинку в Стамбулі?
Що? Ти хіба не пам'ятаєш?
Це ж ти запропонував.
Чесно кажучи, не пам'ятаю.
Гей! Змогли орендувати яхту?
Так, варіантів було багато.
Яхти багато днів ніхто не орендував.
Їх не орендують, бо бояться.
Ходять чутки, що коли судна допливають до певної ділянки Егейського моря,
моторошний голос наказує їм повернутися.
А тих, хто не виконує наказ, затягує у вир.
Зникають цілі кораблі, їх ніби змиває у величезний унітаз.
Яка нісенітниця, байки про море завжди перебільшують.
Думаєте, в «Чорної Бороди» борода справді була чорна?
Ні. Була сива, як у діда.
Вирішено: відпливаємо завтра.
Усім спати. Нас чекає довгий день у морі.
Ви слухаєте чи ні?
Ваш капітан віддає вам наказ.
Так, капітане Ларрі.
Гайда.
Спатимемо на палубі під зірками.
Кращого способу почати чудову подорож і не придумаєш.
Я не лишу старого «Руфуса» самого.
У ньому й посплю.
Я з Марджі.
Тату, без образ, але ти хропеш так, ніби морж хрумтить у котячому туалеті.
Виконуйте мої накази.
Ну хоч ти спиш.
Тату.
Це ти, тату?
Стережися, Ларрі.
Дістань з камбуза сільничку.
- Сільничку? - Бігом!
- І що тепер? - Кинь нею в нього.
Як ти знав, що це подіє?
Давній забобон.
Якщо один моряк передасть іншому сільничку, чекай біди.
Добре, що ми взяли тебе з нами. Знадобиться будь-яка допомога.
Я проґавила пірата-привида?
Ти пропустила найголовніше:
пірат-привид напав на мене.
Не бійся, голомозий.
Якщо він повернеться, Марджі з ним розбереться.
Я мав би викинути тебе за борт за те, що покинув свій пост.
Де ти був, тату?
Не знаю.
Пам'ятаю, що спав, а потім пам'ятаю, як блукав по причалу.
Мабуть, я знов відключився.
Пробачте мені.
Мене не було в скрутну мить. Це моє перше завдання без мами,
а я наражаю вас на небезпеку.
Ти не винен.
Це побічні наслідки твого перебування в порожнечі.
Це минеться.
Правда ж, Рассе?
Так, аякже.
Тримай курс на південний захід. Так ми припливемо якнайскоріше.
Упевнений? Там обіцяють украй несприятливу погоду.
Ніколи не став під сумнів рішення капітана.
«Видатний Ларрі» легко подужає негоду, керманичу.
Це назва яхти. Щойно придумав.
Роби, що кажу, ледащо. Повний уперед.
«Видатний Ларрі»?
Я тривожуся за тата.
Що як він знов відключиться під час небезпеки,
як ото вчора?
Або як з лампою в Трансильванії.
Перестань. Він же старається.
Знаю. Але якщо він відключиться в непідходящу мить, буде нам біда.
Треба підготуватися до найгіршого.
Може, й справді так. Пильнуймо його.
Ти що робиш, малий?
Картоплю товчеш чи вітрила піднімаєш?
Так нас навчили у вітрильному таборі.
У твоєму модному таборі навчили неправильно.
Тепер робитимеш правильно.
Поможіть, адмірале.
Команда мене не слухається.
Скрізь дежавю.
Ніяких ознак вторгнення.
Як просувається ремонт брами, Генке?
Ти відбиваєш ритм як професійний перкусіоніст.
Я скучив за грою на гармоніці з Алексом.
Відколи він повернувся, він зайнятий,
і в нас не було нагоди пограти разом.
Не підведіть мене, ноги.
Ми майже допливли.
І пора виконати останній наказ адмірала.
Повертайте назад.
Негайно!
Ларрі, це страшніше, ніж ми очікували.
Думаю, треба послухатися моторошного голосу.
Виконуйте наказ. По місцях!
Море стає дедалі бурхливіше.
Треба негайно повертатися, або взагалі не повернемось.
Дурниці!
Хай голос боягуза, що не показує лиця, не вказує мені, що робити.
Османи! Це османи!
Певно, це команда адмірала Садіка.
І вони незадоволені.
Яка дурня.
Якщо це його команда, то вони наші союзники.
Довірте це мені.
Вітаю, друзі!
Ми прибули вшанувати вашого адмірала Хамзу Садіка!
Ось, у нас штурвал вашого корабля.
Що ти задумав, Рассе?
Слідкуй за вітрилами.
Вибач, тату, але ситуація термінова.
Є ризик, що ти відключишся.
Не сміши. Я в порядку. Віддай штурвал.
Ось про це нас і попереджали в місті.
Забери нас звідси!
Ще рано! Треба скинути штурвал!
Не можна. Вони хочуть, щоб ми пливли геть.
Байдуже, що хоче команда.
Важливо, що хоче адмірал.
Я його не підведу.
Готово.
Ось що буває, коли мені не довіряють.
Я тобі довіряю.
Бачиш? Штурвал їм не потрібен.
Я не повторюватиму, Рассе.
Повертайся до вітрил!
Стій! Не тягни!
Відкрий грот!
Пробачте мені.
Ларрі, далі ми самі впораємося.
Вислухайте мене. Я зробив лажу, але ж...
Ти не зробив лажу. Ти поводився як кретин.
І не прислухався до Марджі й Пандори, коли вони попереджали про вир.
Через твої недбалі рішення ми ледь не потонули.
Нам усім треба трохи охолонути.
А потім подумаємо, що робити зі штурвалом.
Бачу, все пішло не за планом?
Мабуть, це моє найгірше завдання за весь час.
А зважаючи на те, як пройшло останнє, це вже про щось та говорить.
Що в тебе на думці, друже?
Коли я тільки став піратом, мене ніхто не сприймав серйозно.
Я зі шкіри пнувся, щоб заробити собі репутацію,
але мене завжди вважали другосортним.
А для пірата репутація – це все.
Розумію, черепочку.
«Руфус» і моє добре ім'я – це все, що я маю.
Точно! Ви мене розумієте.
Я почув легенду про адмірала Садіка від турецького купця,
і після того зрозумів, ким хочу бути.
Можливо, якби я став як він, то мене нарешті заповажали б.
Я дізнався про нього все, що міг, і робив усе, як він.
І це дало результат!
Якось я шукав легендарну скриню зі слонової кістки.
У її існування мало хто вірив.
І від цього я хотів її ще дужче.
Я поводився з командою, як монстр.
Ви безжальні до команди. Ваше честолюбство нас усіх погубить!
Я був вимогливий. Невблаганний.
Робіть, що кажу!
Капітане, треба повертатися!
І не послухався їх, коли вони сказали,
що гонитва за скринею – не найкраще рішення.
Скриня таки існувала, і в ній був фантастичний скарб.
Але моя команда мала рацію:
то була пастка.
Вороже судно заманило нас
у вузький прохід і рознесло наш корабель на друзки.
І я знов не дотяг до прикладу адмірала Садіка.
Застрибуй, черепочку. Я тобі щось покажу.
Пам'ятник адміралу Садіку.
Поки вас не було, я теж часу не гаяла.
Дізналася дещо про цього твого Садіка.
Зазирнемо за пам'ятник.
Останні слова адмірала.
Він вважав себе винним у невдалій облозі.
Його корабель оточили вороги,
команда благала його повернутися, а він відмовився.
Вони завзято билися, однак поразка була неминуча.
І щоб урятуватися, Садік стрибнув за борт.
Як він міг?
Справжній капітан сходить на борт перший, а покидає останній.
Його та його старпома знайшли зі штурвалом у заціпенілих руках.
Коли вони повернулися в Стамбул,
Садіка нагородили медаллю за доблесть.
Почувши про це, старпом з огидою покинув флот.
Старпом.
Певно, це він і напав на мене вночі.
Схоже, старпом забрав лють з собою в могилу і в загробне життя.
Я став аж занадто схожий на адмірала Садіка.
Своєю впертістю я наразив Алекса та дітей на небезпеку.
Так і є, але ти можеш зробити з його долі певні висновки.
Прочитай останній абзац.
«Якби не мої пихатість і боягузство, моя команда вернулась би додому.
Якби я міг, я пірнув би під хвилі і повернув би штурвал на корабель,
щоб той відвіз їх у місце вічного спокою».
Це ви й повинні зробити. Еге ж?
Хороший капітан повинен знати, коли прислухатися до команди.
Я був йолопом. Пробачте.
Якщо дасте мені ще один шанс,
думаю, ми знімемо зі штурвала прокляття.
По-моєму, другий шанс не завадить нам усім.
Ми готові до ваших наказів, капітане.
Ларрі не єдиний у поїздці наробив помилок. Пробач.
Розумію, тобі зараз непросто,
та знай, що ми всі в тебе віримо.
І довіряємо.
Дякую, Рассе.
Обнімімося, синку.
Воно знов на плаву.
Пошкоджене судно – ознака досвіду.
Повернімося ж у море.
Повертайте назад! Негайно!
А ось і вони.
Втримаєте яхту на плаву, поки я буду під водою?
Втримаємо, капітане. Тільки не баріться.
А довго ти зможеш бути під водою?
Легенів у мене немає, тому вічність.
Кинути якорі.
Подіяло! Ти геній, тату.
Ой-йой. У нас біда.
Вони рубають якірні троси!
Стривай. Я щось придумав.
Кинь це в привида.
Сільничку?
Це Ларрі мені показав. Не питай, як це діє.
Один є!
Тримайтеся!
Ось, ви заслужили цю медаль.
Ваш адмірал схибив. Йому слід було вас послухатися.
І лишитися з вами.
Але він прислав нас, щоб ушанувати вашу мужність.
Випустіть свою лють і спочиньте з миром.
Завдання виконано, адмірале.
Тепер по-справжньому.
Ні...
Флот Вандерговенів повернувся в порт!
- Я так за вами скучила. - І ми за тобою, мамо.
Бачила б ти тата. Він чудово впорався.
Ти маєш на увазі на завданні чи коли танцював у ресторані?
У «Рахат-лукумі» тупцяв у задумі?
Це ваш товариський жарт, і добре, що ви такий маєте.
Який я радий тебе бачити, друже.
І я тебе. Як з'їздили?
Доволі непогано.
Трохи поплавав. Трохи покопався у собі. Дізнався про себе дещо нове.
Поїздка пішла мені на користь.
А ви? Знайшли зловмисника?
На жаль, ні.
Зате ми з Генком подружилися.
І навіть склали про нашу дружбу пісню.
Даруй.
За ці дні я так виснажився.
Ляжу сьогодні раніше.
Стенлі.
Ця подорож нагадала мені те, про що я збирався тобі сказати...
Облиш. На добраніч, друже.
Переклад субтитрів: Аліє Бекірова