RADŽASTANO MARIONETĖ
Tėti, žiūrėk, ką sukonstravau.
Vadinu jį Artefaktų kilnojimo robotu arba trumpiau - AKR.
Su AKR galėsime perkelti artefaktus jų neliesdami.
Nenorim vėl netyčia jų aktyvuot,
ypač po to košmaro su kauliuku.
Sumanu. Aš tiesiog naudodavau šitas.
Šitaip irgi gerai.
Tėti! Ateik pažiūrėt.
Tau viskas gerai?
Taip.
Taip atsakytų senasis Aleksas.
Man neramu.
Pirma sąmonės netekimas.
Dabar susilpnėjo ryšys su erškėčiu.
Susilpnėjo tavo ryšys su erškėčiu?
Taip. Po Stambulo.
Turiu kai ką parodyti.
Atrodo, kad kažkas jį graužė.
Ir aš padariau tokią išvadą.
Tas, kas sugebėjo pragraužti erškėtį,
turi stiprius dantis.
Pažinojau piratą su kietmedžio dantimis.
Rodis Kietadantis.
Jis perkando patrankos sviedinį.
Geras vyras.
Jis bando man kai ką pasakyti, bet ryšys per silpnas, kad suprasčiau.
Panašu į sabotažą.
Tau viskas panašu į sabotažą.
Tačiau šiuo atveju
esu linkęs tau pritarti.
Bet kas taip darytų? Ir kodėl?
Apribotojo sparno paslaptis gilėja.
Rasai, pavartykim Kornelijaus užrašus.
Lari, Stenli,
patikrinkit, kur pragraužtas erškėtis.
Viską ištyrinėsim.
Tirdamas Kornelijaus vagystes,
nesugalvojau pasidomėti pačiu erškėčiu.
Na, jis mums padeda.
Gal kas nors nebenori, kad taip būtų?
Gal kas nenori, kad panaikintume kokį prakeiksmą.
Pažiūrėsiu, kaip Laris su Stenliu.
AKR?
Kur pultelis?
Tėti! Lari?
Stenli? Kas nors?
Baik.
Rasai, viskas gerai?
Ko nieko nesakai?
Pasirodo, jis negali.
Paleisk mano sūnų.
Išėjau tik minutei.
Kaip tai nutiko?
Atrodo, Rasas palietė prakeiktą marionetę.
Ir tapo marionetės marionete.
- Aleksai, atsargiai! - Kas per...
PRARASTOJI BABILONO IMPERIJA
Kas gero, nepakeičiamoji kuratore Venderhuven?
Aš jau baigiau.
„Nepakeičiamoji kuratorė Venderhuven“? Man patinka.
Užsirašysiu ant vizitinės kortelės.
Kaip mano mėgstamiausia jaunoji gidė?
Nerealiai. Visą dieną praleidau saugykloj.
Ji iš esmės Apribotasis sparnas be prakeiksmų.
Ten daug kietų ir šiurpių daikčiukų.
Na, pagelbėtum, jei nuneštum ten ir lazdą.
Ekspozicijoje nebėra vietos.
Laba diena, Pandora.
Skaja, galim šnektelt?
Kaip žinai, į muziejų buvo įsilaužta.
Taip. Tai siaubinga.
Ar kas nors buvo pavogta?
Vis dar aiškinamės.
Bet turim žinoti, ką visi tuo metu veikė.
Prašau kaip galima tiksliau nurodyti, kur buvai.
Ar aš įtariamoji?
Mes tik viską tikriname.
Labai atsiprašau.
Sveikas, Aleksai. Dabar negaliu kalbėt.
Ką?
Rasai. O ne.
Negalim atplėšt marionetės nuo jo.
Marionete, paleisk brolį!
Neskriausiu tavęs, marionete.
Džaipuras, Indija.
Jis bando pasakyt, kur grąžint artefaktą.
Kai kuriuos vargina kelionė į Indiją,
bet mes su Rufusu nuskraidinsim jus akimirksniu.
Nes jūs kiečiausi.
Ką žinome apie artefaktą?
Jį pagamino lėlininkas iš Radžastano, Indijos.
Manoma, kad jam mirus marionetė perėmė jo gabumus.
Tai ir lėlė, ir lėlininkas?
Eina sau.
„Kahani lėlių teatras“.
Marionetė norėjo, kad Rasas ją čia atneštų.
Gavai, ko norėjai, marionete. Paleisk brolį.
Kas, jei ši vieta apleista?
Rasas liks marionetė?
Žinoma, kad ne.
Negąsdink jo.
Nieko nematau. Tamsu.
O vargeli. Kur Rasas?
Mama, saugokis!
Kas tai?
Kiek daug nenaudotų bilietų.
Turbūt dėl to jie užsidarė.
Rasai!
- Aleksai! - Tėti!
Labai gerai. Dar!
Iš kur tu atsiradai?
Čia mūsų teatras.
Turėčiau jūsų to klausti,
nes jūs įsilaužėt, kad parodytumėt lėlių vaidinimą.
Labai gerą lėlių vaidinimą.
Labai atsiprašau.
Nenorime pakenkti.
Mes Venderhuvenai.
Esame čia, nes... Na, ilga istorija.
Nuostabu. Pasakokit, kol skambinsiu į teisėsaugą
- ir informuosiu juos. - Mama, ne! Man patinka.
Jis geras lėlininkas. Matai?
Iš kur gavot tą marionetę?
Ji buvo mano protėvio kolekcijoje.
Atpažįstate ją?
Taip. Ji buvo mano protėvio kolekcijoje.
Prašau duoti ją man.
Mama, negadink vaidinimo.
Muskana, palauk truputį.
Kas čia vyksta?
Neseniai sužinojom, kad mūsų namuose
nuo seno yra neaiškiais būdais įsigytų artefaktų.
Mes ėmėme juos grąžinti.
Įsilaužėt, kad grąžintumėt marionetę,
bet jūsų sūnus man jos neduoda?
Jis negali.
Ji prakeikta.
Prakeikta? Jūs pamišę?
O kad taip būtų.
Suprantu, kad sunku patikėt mumis, bet tai tiesa.
Patikėkit manimi.
Atiduokit marionetę ir eikit iš mano teatro. Prašau.
Tai dabar tikit mumis?
Niekada nepavargsiu nuo to vaizdo.
Saulėtekis, žalia žolė, grėsmingas tipelis.
Sekundėlę.
Klausykit, vėjavaikiai jūs. Turim reikalą.
Yra reikalas.
Lauke pastebėjau šnipą, šnipinėjantį mūsų namus.
Gal jis susijęs su keistais nutikimais rūsyje.
Kažkas graužia erškėtį.
Parkūras!
Kur jis dingo?
Regis, mus puola ir iš vidaus, ir iš išorės.
Bet nebijokite.
Patruliuosim trise ir viską išsiaiškinsim.
Privertė Rasą jį čia atgabent, tada užtikote mus.
Bet mums sekas gražint artefaktus.
Mes tai sutvarkysim.
Galite papasakot apie marionetę?
Augdama girdėjau istorijas apie šią marionetę.
Ją išdrožė mano protėvis Mala Ramas Batas.
Jis buvo lėlininkas, ne burtininkas.
„Mala Ramas buvo vienas geriausių to meto lėlininkų.
Jaunystėje keliaudavo ir vaidindavo karaliams, karalienėms.
Vyresnio amžiaus Mala Ramas įsikūrė savo kaime,
kur įkūrė Kahani lėlių teatrą,
kad perduotų įgūdžius jaunosioms kartoms.
Nuo to laiko teatrą valdo šeima ir taip bus visada.“
Paskutiniai žodžiai - nebe tiesa.
Stengiausi išlaikyti šią vietą, bet buvo sunku verstis.
Uždariau praeitą mėnesį.
Muskanai dėl to sunku.
Radžas buvo mėgstamiausia Malos Ramdžio marionetė,
kol protėviai jos nepardavė.
Kažin kodėl ją pardavė.
Nežinau.
Gal jūs rasite daugiau informacijos sandėlyje.
Ten laikoma mūsų šeimos korespondencija.
Tik žinokit, ten netvarkinga.
Laimei, mes turim patirties su netvarkingų kambarių išrūšiavimu.
Tiesiog parodykite, kur jis.
Už tų durų koridoriuj.
Pandora, tu sveika?
Aha.
Ir radau laiškus.
Jie visi... Ar čia hindi kalba?
Taip, hindi.
Reiktų nešt juos į viršų, kad Dipika išverstų.
Negalim nešt visų.
Ko mes ieškom?
Nežinau.
Apžiūrėkime juos.
Gal ką nors pastebėsim.
Muskana, pavargai.
Gal trumpam prigulk.
Nenoriu miego. Noriu žiūrėt vaidinimą.
Vaidinimas tęsis, kai prabusi.
Bet manęs neima miegas.
Niekus kalbi, matau, kad akys merkias.
Tau reikia į lovą.
Lėlė žūtbūt nori išlaikyt žiūrovus.
Jis visą dėmesį skiria Muskanai.
Rasai, kai ką sugalvojau.
Kai ką radau.
Čia Kornelijaus parašas.
Mačiau jį jo užrašuose.
Tėti?
Kaip įdomu.
Negaliu miegot, kai šitiek visko vyksta.
Alio?
Muzika per garsi.
Jie negirdi manęs.
Gal šitą išgirs.
Koks čia triukšmas?
Būgnas.
Iš sandėlio.
Pandora ir Aleksas.
Kas užrakino duris?
Kur tėtis?
Jis ne su tavim?
Miegojau, tada išgirdau žingsnius ir radau jį.
Atvest jį atgal?
Gerai. Lauksiu žinių.
Tėtis lėktuve su Mardže.
- Ką? Kaip? - Nežinau.
Sąmonės aptemimas - dar viena bėda, bet visų vienu metu neišspręsim.
Dipika, radau šitą sandėlyje.
Galite išversti?
Jis rašytas 1901 metais.
Rašoma: „Mano tėvui. Rašau, nes negaliu šnekėtis akis į akį.
Dėkoju už viską, ką jūs su mama dėl manęs padarėte.
Žinau, kad Mala Ramdžis apdovanojo šią marionetę savo talentais.
Jutau tai, kai paliečiau jos virveles.
Bet nenoriu būti lėlininku ar perimti teatro.
Pardaviau marionetę Radžą
amerikiečiui Venderhuvenui, kurį žavi menas.
Pridedu pardavimo sąskaitą.
Tais pinigais susimokėjau už traukinio bilietą.
Parašysiu, kai įsikursiu.
Tikiuosi, kad kada nors man atleisite.
Iki. Jūsų sūnus Viražas.“
Kas toks tas Viražas?
Mano proprosenelis.
Nė nenutuokiau, kad tai jis pardavė marionetę jūsų protėviui.
Dabar aišku dėl prakeiksmo.
Marionetė Radžas privertė grąžinti jį, kad vėl galėtų vaidinti.
Kad pratęstų Viražo atmestą tradiciją.
Manau, prakeiksmą panaikinsim, tik jei teatras veiks.
To būtų norėjęs Mala Ramdžis.
Elgiausi savanaudiškai apleisdama jį.
Gerai, Mala Ramdži.
Teatras toliau gyvuos.
Paleisk berniuką.
Mama!
Viskas gerai, Muskana.
Tai tik vaidinimas.
Nesuprantu.
Pasakiau, kad teatras veiks.
Turi būti būdas patenkinti tą marionetę.
Ką dar žinote apie Malą Ramdžį?
Tik tai, kad jis buvo geriausias lėlininkas, dievinęs meną.
Ne toks žmogus, kuris prakeiktų.
Todėl nieko nesuprantu.
Palaukit.
Mala Ramdžis apdovanojo marionetę savo talentais.
Viražas pajuto tai per virveles.
Bet, parduodamas marionetę Kornelijui, atsisakė tos dovanos.
Tuomet nenaudojama marionetė dulkėjo Apribotajame sparne.
Malos Ramdžio meilė lėlininkystei buvo užgniaužta.
Turbūt taip dovana virto prakeiksmu.
Nesuprantu.
Mala Ramdžis norėjo perduoti meilę lėlėms savo šeimai.
Bandau priimti ją, bet marionetė manęs neklauso.
Priversim ją klausytis.
Marionete, viskas baigiasi dabar.
Pirmyn, mama!
Čia geriau už televiziją.
Atsargiau.
Negražiai pasielgei.
Ne. Muskana, pasitrauk.
Mama, kodėl jaudinies?
Čia tik vaidinimas.
Tai geriausias vaidinimas pasauly.
Mama, žinau, kad tu nenori būti lėlininke, bet aš noriu.
Aš laisvas.
Vėl galiu kalbėti.
Po galais. Aš mėgavausi ta tyla.
Tik juokauju.
Sveikas sugrįžęs, Horai.
Jis jos nevaldo.
Kaip?
Manau, Muskana panaikino prakeiksmą.
Nes jai patinka lėlių menas.
Ji nori tęsti tradiciją.
Tai nebuvo susiję su teatru.
Mala Ramdžis neketino nieko versti sekti jo pėdomis.
Jis neketino versti, bet aš tikrai buvau priverstas.
Galėsim pasiimt marionetę, kai persikelsim į miestą?
Noriu tapti lėlininke kaip Mala Ramdžis.
Žinoma, beti.
Bet manau, kad dabar laikas į lovą.
Dėkoju, kad grąžinot jį namo.
Atsiprašau už visą vargą.
Jūs dėl to nekalta.
Šeimos problemos nelengvos.
Tiesa.
Turbūt visi turime susitaikyti su savo šeimos palikimu.
Ir sukurti naują.
Tikrai taip.
Išsiaiškinsiu, kas man darosi.
Jei sąmonės netenku dėl pragraužto erškėčio...
Nenurimsiu, kol neišsiaiškinsiu.
Atsiprašau. Negaliu patikėt, kad tai tęsias.
Man siaubingai baisu.
Žinau, Aleksai.
Mums tik neramu dėl tavęs.
Man taip pat.
Privalau budėti.
Tik pailsinsiu akis.
Išvertė Kristina Čeidaitė