Miksen saa mennä uimaan?
Muuten bunyip nappaa sinut.
Australian billabongeilla vaanii hirvittävä peto.
Sillä on suuret, terävät hampaat.
Suomuja ja sulkia.
Se rakentuu eri eläinten osista,
jotka ovat toistaan pelottavampia.
Kun se karjuu kammottavasti,
kuulijat värisevät.
Tällaisina kuuttomina öinä tämä hirveä olento väijyy.
Siksi et saa uida yksin yöaikaan.
Älä viitsi, äiti. Ei bunyuipejä olekaan.
Niinkö luulet?
Hyvä on sitten.
DIDGERIDOO
Ulkoilman eloisa tuoksu.
Kaunis näkymä auringon suutelemasta lehvästöstä.
Se ei ikävä kyllä näy kiellettyyn siipeen.
Entä mikä tuo on?
Lintulauta ilman lintuja.
Tehtävän tarkoitus on näyttää, miten ihmiset voivat auttaa luontoa,
mutta tarvitsen lintuja, joita auttaa.
Olen perheen eläinkuiskaaja. Tämän pitäisi olla helppoa.
Koristelin Lindan terraarionkin.
Se rakastaa sitä.
Alexin mukaan epäonnistuminen on osa tieteellistä prosessia.
Mitä se oli? - Lintu!
Oli vain ajan kysymys, että se saapui.
Mitä se tekee?
Punaiset silmät! Tuo on tuttua.
Lintu on kirottu.
Anteeksi vain.
Tuo pitää paikata.
Juokse!
Mitä ihmettä?
Minne se menee?
Mikä tuo ääni on?
Lintu reagoi didgeridoon ääneen.
Joka soi itsestään.
Vaiennetaan se.
Tukkikaa se. - Millä? Kaikki on kirottua.
Stanleyn puhdistusvälineillä. Auta, Russ.
Minä kihelmöin.
Koko kehoni värisee didgeridoon tahdissa.
Tule, siivekäs ystäväni. Päästän sinut vapaaksi.
Täällä on rikkonainen köynnös.
Didgeridoo on selvästi Australiasta.
Cornelius sai sen taidekauppiaalta Queenslandissa.
Sen kirous saa linnut hyökkäämään.
Niin. Huomasimme sen.
Tiesin, että olen nähnyt tämän merkin aiemmin -
aboriginaalien luolamaalauksissa.
Se on veden symboli.
Mikä tuo hassu lintu on?
En ole varma, mutta toinen merkki näyttää krokotiililta.
Lähetän kuvat ystävälleni Inalalle.
Hän on aboriginaali ja tutkii alkuperäiskansan tarinoita.
On jännää mennä Australiaan. - Minustakin on... Sanoitko "jännää"?
Olen täysin valmis lähtemään vaaralliseen seikkailuun.
Oletko?
Ei hätää. Seikkailupakkaus on matkassa.
Onko se hyvä ajatus?
En voinut auttaa sinua, kun musta nauha hyökkäsi.
Tällä kertaa olen turvanasi.
Se on velvollisuuteni kielletyn siiven ja perheen suojelijana.
Saatat pyörtyä jälleen, isä,
ja minä jään pänttäämään biologian kokeeseen.
Hyödy järjestelmästä, veli.
Nti Lee antaa minulle lisäarvosanan tästä matkasta.
Minä en voi mennä, koska järjestän näyttelyä.
Muiden silmissä Stanley näyttää elottomalta esineeltä,
jos hän esittää sellaista.
Olen valmis tehtävään.
Stanley. Oletko kunnossa?
En voi puhua. Olen eloton esine.
Hyvä on. Stanley saa tulla mukaan. - Kiitos! Et kadu sitä.
Ei huolta.
Vahvistin reunoja siltä varalta, että täytteet irtoavat.
Tuonko me palautamme?
Näyttää vaarattomalta.
Me palautamme tämän.
Tämä taas on uusi tuttava.
Ystävämme Stanley. Kielletyn siiven vartija.
Voit lakata olemasta eloton.
Tervehdys.
Olenko ainoa ihmisystävänne?
Lentämisestä lukeminen -
ja sen kokeminen eroavat toisistaan kovasti.
Milloin olemme perillä?
Mitä tapahtuu?
Ilmakuoppia vain.
Voi ei.
Oikeasti?
Lintu!
Punaiset silmät!
En halua aiheuttaa paniikkia,
mutta jos lintu lentää potkuriin, saatamme iskeytyä maahan.
Miten tuo ei aiheuttaisi paniikkia?
Pitäkää kiinni.
Stanley!
Ovatko kaikki kunnossa? - Olemme. Hyvin lennetty, Margie.
Mainiota parkouria, Stanley.
Laskeutumisessa on yhä hiottavaa.
Kaikki hyvin, Sky?
Vaikutat poissaolevalta.
Olen kunnossa ja innoissani näyttelystä.
Oletko?
Sargonin valtaistuin saapuu pian.
Se aiheuttaa varmasti stressiä.
Ei tämä johdu siitä.
Joku murtautui taloomme ja varasti jotain.
Olen huolissani perheestäni.
Kauheaa.
Teillä on paljon houkuttelevia muinaisjäänteitä.
Liittyyköhän asia museovarkauteen?
Ei varmaankaan. - Lähetän yhden vartijoistamme luoksenne.
Pidämme huolta omistamme.
Menen puhumaan hänelle.
Onpa pitkä ajomatka.
Tämä maa on isompi kuin luulin.
No niin. Eloton esine.
Muista. - Olen täysin liikkumatta.
PUHELU
Hei, kamu. Tervetuloa Ausseihin.
Sääli, etten pääse sinne Blue Mountainsilta.
Ne ovat siniset, koska... - Eukalyptuspuiden öljy vapautuu ilmaan.
Voitit minut jälleen nörttimittelössä.
Tässä on tyttäreni Pandora.
Hei, Inala. Kiva riipus.
Kiitos, Pandora.
Meidän kulttuurissamme lapset saavat syntyessään toteemieläimen,
jotka suojelevat ja opettavat meitä.
Minun eläimeni on kenguru.
Siinä on sekä suurta voimaa että hoivaavaa pehmeyttä.
Se on johtaja, joka ei luovuta.
Kuulostaa tuntemaltani ihmiseltä.
Saitteko reittiohjeet?
Saimme, kiitos. Olemme matkalla billabongiin.
Kuviot viittaavat queenslandilaiseen heimoon.
Heimon didgeridoot rakennetaan billabongin keskellä olevasta puusta.
Siellä on ihastuttavaa.
Perillä ollaan.
Vau. Maa pursuu luonnon ihmeitä.
Onko koko maailma näin kaunis?
Omalla tavallaan.
Russ muistutti minua myös siitä, että Australiassa elää -
enemmän vaarallisia eläimiä kuin missään muualla.
Se on mahtavaa!
Ajattelet selvästi myönteisesti.
Mitä teet?
Tunnen yhteyden luontoon.
Kuulen ja tunnen sen.
Veden liikehdinnän. Eläinten äänet.
Se värisee kehoni läpi.
Ettekö kuule sitä? - En, mutta en ole puuta.
Inala sanoi, että kaikki didgeridoot ovat tuota puuta.
Se on hyvä paikka aloittaa.
Oihmeellinen puu. Palautamme kirotun didgeridoon luoksesi.
No niin. Otan sen esiin.
Ole valmis sulkemaan kotelo, jos kimppuumme hyökätään.
Tämä ei toimi.
Toimme sen kotiin. - Se ei taida olla ratkaisu.
Voin heittää sen veteen.
Kauemmas!
Mikä se oli?
Pysykää lähelläni.
Mikä tuo on?
Juoskaa autolle!
Apua!
Pandora!
Juokse autoon!
Varo!
Äänen pitää lakata välittömästi!
Missä hirviö on?
En näe mitään linnuilta!
Löytyi! Turvavyöt kiinni.
Isä!
Kääk!
Kenttätyö on todella jännittävää.
Nuolenpääkirjoituslaatan varkaus paikallisesta huutokaupasta tapahtui -
pian sen jälkeen, kun eräs toinen laatta varastettiin Rajasthanissa Intiassa.
Voisiko olla...
Tässä se on. Isä kirjaa tähän pyörtymisensä.
PYÖRRYIN MUSEOSSA
Katsotaanpa.
Voi ei.
Näyttää pahalta.
Caparaz, Paxtonin museon turvahenkilö.
Tiedän, kuka olet. Georgia sanoi lähettävänsä jonkun.
Tänne kuulemma murtauduttiin.
Saanko vilkaista paikkoja?
Se oli kuin kahden dinosauruksen yhdistelmä.
Kuulostaa bunyipiltä, mutta se olisi mahdotonta.
Bunyipit ovat myyttisiä olentoja.
Vakuutan, ettei se ollut myyttinen.
Äitini kertoi tarinoita nuotion ääressä, kun olin lapsi.
Luulin niiden vain opettavan lapsia varovaisiksi,
mutta olen kuullut kertomuksia bunyipistä työni kautta.
Sen tarina kertoo siitä, miten kaikki luonnossa on yhteydessä.
Kaikki alkaa kahdesta ystävästä. Montista ja Jiembasta.
Yhdessä ystävykset veistivät didgeridoon.
Veden symboli edustaa elämän alkuperää -
ja eläimet ystävien toteemeja.
Montin kasuaarilintu on uskollinen laumalleen vaarankin uhatessa.
Jiemban krokotiililla on alkukantaista viisautta, viekkautta ja voimaa.
Montin soitto houkutteli kauniita laululintuja,
mitä heimo piti siunauksena.
Jiemban soitto taas -
toi paikalle pelkoa herättäviä krokotiileja.
Jiembaa kiellettiin soittamasta didgeridoota.
Jiemba suuttui, sillä vaikka krokotiileja pelätään,
niillä on tärkeä rooli luonnon tasapainossa.
Elämässä tarvitaan sekä petoja että saaliseläimiä.
Jiemba halusi Montin kokevan hänen tunteensa,
joten hän kirosi didgeridoon.
Kun Monti soitti, linnut muuttuivat hyökkääviksi -
kuten Jiemban krokotiilit.
Syvä suru valtasi Montin, ja hän kieltäytyi puhumasta Jiemballe.
Tasapaino katosi tyystin.
Jiemba tajusi olleensa itsekäs ja itki niin valtoimesti,
että kyynelistä syntynyt billabong ahmaisi hänet.
Monti sukelsi billabongiin pelastaakseen ystävänsä.
Kun he nousivat vedestä, he olivat muuttuneet olennoksi,
jossa näkyivät heidän toteeminsa: kasuaarilintu ja krokotiili.
Se oli bunyip, luonnon yhtenäisyyden ruumiillistuma.
Miten kirous voidaan murtaa?
Tarinan mukaan kirous murretaan soittamalla bunyuipin laulu -
eli Montin ja Jiemban laulut yhdessä.
Laulu symboloi heidän unohtamaansa luonnon harmoniaa.
Miten se menee?
Ikävä kyllä monet suullisesti kerrotuista tarinoistamme on unohdettu.
Onnea matkaan. Haluan kuulla, miten tarina päättyy.
Samoin. Kiitos, Inala.
Soittamasi sävel on sama, mitä hyräilit billabongilla.
Olen tuntenut väreilyä.
Tämä kuulostaa oudolta,
mutta se tuntuu samalta kuin billabongilla kuulemani äänet.
Niissä yhdistyvät linnut, krokotiilit ja vesi.
Linnut,
krokotiili -
ja vesi.
Kaikki kuviot didgeridoossa. - Ja bunyipin osaset.
Sinulla näyttää olevan yhteys.
Didgeridoo ja kuulemani ja tuntemani äänet -
yrittävät kertoa bunyipin laulun.
Yhdistävän laulun, josta Inala kertoi.
Jos äänet ovat bunyipin laulusta, se voi murtaa kirouksen.
Meidän on palattava. Soitan kuulemani didgeridoolla.
Hengitän samalla kuin huuliharppua soittaen.
Ei se liene vaikeaa.
Siinä kaikki.
En nähnyt merkkejä murrosta, mutta Sky oli kanssani jatkuvasti.
Jokin on vinossa.
Onko tämä hyvä suunnitelma?
Stanley. Et voi suojella itseäsi.
Olen valmis ottamaan riskin. Kutsu käy.
Minun on tehtävä velvollisuuteni yksin.
Pystyt tähän. - Taistoon.
Osaan tämän.
Olin väärässä. Sitä on vaikea soittaa.
Luotetaan häneen.
Riittää! - Pandora!
Seis, Pandora!
Minun on tehtävä tämä.
Se toimii!
Se oli mahtavaa!
Luonnon tasapaino taisi palata.
Kirous on murrettu.
Olit tosi urhea, Stanley! - Erinomaista työtä.
Voisiko tämä olla sellaista, josta kirjoitetaan kansanlauluja?
Varmasti.
Uusi palautettu esine.
Mukava, että palasit kotiin. Talo ei ollut sama ilman sinua.
On hyvä olla täällä taas.
Olen valmis uuteen matkaan ehkäpä sadan vuoden päästä.
Eikö sinulla ole lukemattomia kysymyksiä Australiasta?
Puhutaan yläkerrassa.
Pyörtyikö isä ollessanne siellä? - Ei lainkaan. Miksi kysyt?
Ympäri maailmaa on varastettu paljon muinaisjäänteitä.
Entä sitten?
Luulen, että isä on sen takana.
Todistan sen.
Mitä...
Minä hoidan tämän, Alex.
Tekstitys: Petra Rock