Чому не можна поплавати?
Ти ж не хочеш, щоб тебе схопив баньїп?
В озерах Австралії зачаїлося бридке чудовисько.
Зі страшними гострими зубищами.
З луски й пір'я.
Звір з частинами тіла різних тварин,
і кожна страшніша за попередню.
І він мерзенно верещить!
Так, що аж волосся дибки встає.
У темні безмісячні ночі, як сьогодні, страшний звір шукає здобичі.
Тому вночі плавати не можна, тим паче самій.
Та ну, мамо.
Не існує ніяких баньїпів.
Думаєш?
Хай буде по-твоєму.
ПРОКЛЯТТЯ!
ДИДЖЕРИДУ
Аромат свіжого повітря.
У тебе чудовий краєвид на поціловану сонцем зелень.
На жаль, у закритому крилі такого не побачиш.
А це що?
Годівниця, але без жодної пташки.
Завдання полягає в тому,
щоб показати гармонію взаємодії людей з природою,
а для взаємодії мені потрібна пташка.
Я ж у нашій сім'ї заклиначка тварин. Для мене таке має бути на раз-два.
Глянь, як я прикрасила тераріум Лінди.
Їй подобається.
Алекс каже, що науковий процес без невдач не буває.
- Що це було? - Це пташка!
Бачиш? Треба було трохи почекати, й пташка сама прилетіла.
Що вона робить?
Червоні очі! Ми вже таке бачили.
Думаю, пташка про́клята.
Перестань.
Тепер доведеться латати дірку.
Тікаймо!
Що діється?
Куди вона летить?
Що це за звук?
Пташка реагує на звуки диджериду.
Яке грає саме по собі.
То треба його заглушити.
Заткніть його чимось.
Чим? Тут усе про́кляте.
Ганчірки Стенлі для прибирання. Допоможи нам, Рассе.
Мене трусить.
У мене від звуку диджериду все тіло вібрує.
Ходімо, перната. Я тебе випущу.
Тут зламане стебло шипшини.
Диджериду явно з Австралії.
Тут написано, що Корнеліус купив його в артдилера з Квінсленду.
Його прокляття змушує птахів нападати.
Це ми вже зрозуміли.
Так і знав, що вже бачив цей знак.
На печерних малюнках аборигенів.
Це знак води.
А це що за знак у вигляді птаха?
Точно не скажу, але оцей схожий на крокодила.
Пошлю фото подрузі Іналі.
Вона корінна австралійка й вивчає фольклор.
Я у відпаді, що ми летимо в Австралію.
Я теж... У відпаді, правильно ж?
Я на всі 100% готовий вирушити з вами в цю дуже небезпечну пригоду.
Справді?
Не переживай. Я взяв рюкзак.
А ти точно хочеш з нами?
Алексе, мене не було поруч, коли на тебе напав «чорна стрічка».
Але цього разу я тебе захищу.
Це мій обов'язок, як хранителя закритого крила й цієї сім'ї.
Ти знов можеш відключитися, тату.
А мені треба готуватися до екзамену з біології.
Користуйся нагодою, брате.
Міс Лі поставить мені вищу оцінку за завдання для поїздки.
Я не зможу полетіти, бо не встигаю підготуватися до виставки.
Та й всі вважатимуть Стенлі звичайною фігуркою,
звісно, якщо він удаватиме з себе фігурку.
З легкістю.
Ти чого, Стенлі?
Я не вмію говорити.
Я ж фігурка.
- Добре. Хай Стенлі летить з нами. - Дякую!
Ти про це не пожалієш.
Не бійся, Стенлі.
Я зміцнив підкладку, щоб нічого не випало.
Оце ви повертаєте цього разу?
Він наче нешкідливий.
Ми повертаємо оце.
А це твій новий знайомий.
Це наш друг Стенлі.
Хранитель закритого крила.
Можеш поки що ожити.
Вітаю вас.
Невже, крім мене, у вас інших друзів-людей нема?
Читати про політ на літаку
й власне на ньому летіти – дві дуже різні речі.
Ще не прилетіли?
Що це?
Невеличка турбулентність.
О ні.
Серйозно?
Птах!
Червоні очі!
Не хочу вас лякати,
та якщо хоч один птах залетить у двигун, літак упаде.
Це ви так не лякаєте?
Тримайтеся.
Стенлі!
Ніхто не поранився?
Ми цілі. Чудовий віраж, Марджі.
А ти вмілий паркурист, Стенлі.
Я ще відпрацьовую приземлення.
Усе добре, Скай?
Ти якась задумлива.
Я в порядку. Хвилююся через експонат.
Он як?
Скоро привезуть трон Сарґона.
А з ним буде чимало нервів.
Ні, не через це.
Скажу чесно: хтось проник до нас у будинок і вкрав деякі речі.
Я тривожуся за сім'ю.
Який жах.
У вас там багато цікавих речей, на які полюють злодії.
Цікаво, чи це не пов'язано з крадіжкою в музеї?
Запевняю, не пов'язано.
Давай так: я пошлю до вас нашого охоронця.
Ми дбаємо про наших працівників.
Піду поговорю з ним.
Так довго їхати.
Австралія більша, ніж я думала.
ІНАЛА
Ти фігурка.
- Не забув? - Ні звуку. Ні руху.
ВХІДНИЙ ДЗВІНОК
Привіт, друже. З приїздом в Австралію.
Якби ж і я була там, але я зараз у Блакитних горах.
Їх так назвали, бо...
Ефірні олії евкаліптових дерев надають повітрю блакитного відтінку.
Ти ба, знов мене переплюнув.
Це моя дочка Пандора.
Здрастуйте, Інало. Кльовий кулон.
Дякую, Пандоро.
У нашій культурі при народженні присвоюють особисту тотемну тварину.
Це тварина-покровитель і вчитель.
Мій тотем – кенгуру.
Уособлює надзвичайну міць і водночас тендітність.
Справжнього лідера, який ніколи не здається.
Прямо як одна дівчинка.
Ти отримав маршрут?
Так. Дякую. Ми вже їдемо на озеро.
Знаки вказують на плем'я з Квінсленду.
Там диджериду роблять з довголистого евкаліпта,
що росте посеред їхнього озера.
Там красиво. Самі побачите.
Приїхали.
Ого. Яка тут неймовірно красива природа.
А чи світ весь такий прекрасний?
По-своєму.
Расс не забув мені нагадати, що в Австралії
найбільше у світі розмаїття найотруйніших істот.
І це просто шикарно!
А ти оптимістично дивишся на цей факт.
Що ти робиш?
Я відчуваю зв'язок з природою.
Я його чую й бачу.
Плин води. Звуки тварин.
У мене аж тіло вібрує.
Невже ви не чуєте?
Ні, але я ж не з дерева.
Інала сказала, що всі диджериду вони роблять з цього дерева.
Ми на правильному шляху.
О, довголистий евкаліпте, ми повертаємо тобі про́кляте диджериду.
Дістану інструмент з футляра.
Тільки швидко його закрий, якщо на нас знов нападуть.
Прокляття не знялося.
Ми ж повернули диджериду.
Вочевидь, цього мало.
Можу кинути його у воду.
Назад!
Що це було?
Не відходьте від мене.
Що це за істота?
Бігом до машини!
Рятуйте!
Пандоро!
У машину!
Стережись!
Треба негайно заглушити цей звук.
А де чудовисько, яке ледь не схопило Стенлі?
Через птахів нічого не видно!
Є ключ! Пристебніться.
Тату!
Фух!
Поза будинком стільки цікавого, скажіть?
Клинописну табличку було вкрадено
з місцевого аукціонного дому
зразу після крадіжки такої ж таблички з музею в Раджастані, що в Індії.
Цікаво...
Ось він. Татів блокнот, де він записує, коли відключився.
ПОТІМ Я ВІДКЛЮЧИВСЯ В МУЗЕЇ.
Зараз подивимося.
О ні.
Це погано.
Я Капараз, охоронець з музею Пакстона.
Я знаю, хто ви. Джорджія попередила про ваш прихід.
Я так розумію, хтось вдерся у ваш будинок.
Можна його оглянути?
Це було ніби з двох химерних динозаврів зліпили одного.
Судячи з твого опису, це був баньїп, та це неможливо.
Баньїпи – міфічні істоти.
Повір, істота, що за нами ганялася, була аж ніяк не міфічна.
У дитинстві мама розповідала біля багаття різні історії.
Я думала, це казочки, щоб діти не плавали в озері самі,
але по роботі я вивчала фольклор про баньїпів.
Це історія про зв'язок між усім у природі.
Починається вона з розповіді про двох друзів – Монті та Джіємбу.
Разом вони зробили диджериду.
Знак води символізує джерело життя.
А тварини – їхні особисті тотеми.
Птах казуар Монті вірний своїй зграї, навіть ризикуючи власним життям.
Крокодил Джіємби уособлює споконвічну мудрість, спритність і наснагу.
Коли на диджериду грав Монті, на звук зліталися співочі птахи,
і плем'я сприймало це як благословення.
А коли грав Джіємба,
на звук злазилися крокодили і сіяли в племені страх.
Через це Джіємбі назавжди заборонили грати на інструменті.
Це розлютило Джіємбу, бо хоч крокодилів і бояться,
вони – важлива ланка рівноваги в природі,
оскільки в колі життя мають бути як хижаки, так і здобич.
Джіємба хотів, щоб Монті відчув те саме, що й він,
тому наклав на диджериду прокляття.
І тепер, коли грав Монті, птахи ставали агресивні й нападали,
прямо як крокодили Джіємби.
Монті охопив глибокий смуток, і він перестав розмовляти з Джіємбою.
Рівновагу було порушено.
Усвідомивши, який він був егоїст, Джіємба так гірко плакав,
що зі сліз утворилося ціле озеро, яке його поглинуло.
Побачивши це, Монті пірнув в озеро, щоб урятувати друга.
Коли вони вийшли з води, то перетворилися на істоту
з їхніх тотемних тварин: казуара й крокодила.
Це і є баньїп, живе уособлення того, що в природі все між собою пов'язане.
А там не розповідається, як зняти прокляття?
За легендою, щоб зняти прокляття, треба зіграти пісню баньїпа,
тобто одночасно пісню Монті та Джіємби.
Вона уособлює гармонію в природі, про яку вони забули.
Супер. А що за пісня?
На жаль, наша історія передається з вуст в уста, й пісню було втрачено.
Удачі вам. Уже не дочекаюся почути, чим усе скінчилося.
Ми теж. Дякую, Інало.
Стенлі, мелодія, яку ти граєш,
та сама, яку ти наспівував біля озера.
Я відчуваю вібрації.
Знаю, звучить дивно,
але ці вібрації схожі на звуки, які я чув біля озера.
То були звуки птахів, крокодилів і води.
Птахів...
крокодила...
і води.
Це ж знаки, намальовані на диджериду.
І те, з чого створений баньїп.
Ти справді відчуваєш зв'язок з природою.
Таке враження, що диджериду і звуки, які я чую й відчуваю,
підказують мені пісню баньїпа,
про яку казала Інала.
Якщо це і є пісня баньїпа, вона має зняти прокляття.
Треба повернутися.
Я зіграю на диджериду мелодію, яку чую.
Техніка дихання там така ж, як на гармоніці.
Навряд чи буде важче.
Це все.
Я не знайшов слідів проникнення,
але вона ні на крок від мене не відходила.
Щось тут не те.
А це точно вдала думка?
Стенлі, ти ніяк не зможеш себе захистити.
Я готовий піти на такий ризик. Мене обрали.
Це мій обов'язок, і я повинен виконати його сам.
- Ти зможеш. - Ну, вперед.
Я зможу.
Я помилився. Грати на диджериду таки важко.
Довірмося йому.
- Ну все! - Пандоро!
Зупинися, Пандоро!
Це повинен зробити я.
Діє!
Це було дивовижно!
Схоже, природну рівновагу відновлено.
Прокляття знято.
Ти був такий хоробрий, Стенлі!
Ти молодець. Хоч книжку про тебе пиши.
Або хоч пісню народну складай.
Безумовно.
Ми повернули ще один артефакт.
Я радий, що ти повернувся додому.
Без тебе тут було геть не те.
Приємно бути вдома.
Хоч і треба бути готовим для нової вилазки, років через сто.
Тільки не вдавай, що не хочеш поставити тисячу питань про Австралію.
Поговорімо нагорі.
Тато під час поїздки не відключався?
Ні, ні разу. А що?
По всьому світу вкрали кілька різних артефактів.
І?
Думаю, крадій – тато.
Я маю докази.
Що за...
А це вже моя турбота, Алексе.
Переклад субтитрів: Аліє Бекірова