PŘEHLÍDKA LÉČEBNÝCH METOD DR. OHROMNÉHO
Kdo tam?
Diana Cameronová.
To posilující tonikum nefunguje. Vraťte mi medailon.
Kšá, trhanko. Reklamace nepřijímáme.
Prosím vás, je to má jediná památka na rodiče.
Osm let žiju v sirotčinci, věčně nemocná, zatímco zdravé děti si odvádějí.
Nemocné nikdo nechce.
Slíbil jste mi, že tohle tonikum mě posílí.
Vyměnila jsem to nejcennější za lež.
Odejdi, než tě do sirotčince odvleču sám.
- Zmiz! - Šarlatáne!
Kéž si jednou připadáte stejně hloupý a bezvýznamný jako já dnes!
Kam zmizel? Co jsem to provedla? Chtěla jsem jen svůj medailon.
Co je to za rámus?
PROKLETÍ
POSILUJÍCÍ TONIKUM DOKTORA OHROMNÉHO
Ty destičky sebral táta.
Cože? Možná teď není ve svý kůži, ale určitě nic nekrade.
To on chtěl do Istanbulu.
„Destička s klínovým písmem, Babylon.“ Zmizela ze sbírky, když měl táta výpadek.
To mohla být náhoda.
To není vše.
Tátův výpadek v Indii.
„Krádež destičky z muzea v Rádžasthánu.“
A krádež destičky v místní aukční síni, když jsme byli v Novém Mexiku.
Táta zůstal tady.
Tehdy nic ukrást nemohl. Byl v bezvědomí.
Nechci mít pravdu. Jen tady uvádím fakta.
Tátovy výpadky se překrývají s krádežemi.
A co Černostužák? Špehoval nás. Napadl tátu.
Mohl nás sledovat na cestách a krást tam.
Copak ten tvůj graf říká na tohle?
Nevím, ale... Hej, nestříkal tady někdo něco?
Cítím se divně.
- Jako bych... - Russi?
Kam ses poděl?
Teď se divně cítím já.
Jak... Co?
- Pandoro! - Russi?
Pandoro, tady dole!
Co se stalo?
Nevím jak, ale scvrkli jsme se.
Děláš si srandu?
No tak, to...
Tati! Tady dole, pomoc! Scvrkli jsme se!
Tady! Pomoc!
Pomoc!
Jupí! Jsme zachráněni.
- Šup dovnitř. - Tati, co to děláš?
Zabralo to.
POSILUJÍCÍ TONIKUM
Tati, vytáhni nás! To není vtipný!
Dvojici otrapů mám z cesty.
On nevtipkuje.
Sky, miláčku. Díky, že voláš.
Máma! Třeba nás uslyší.
Dělej!
Chci se zastavit v muzeu.
Ale nic, jen tak pozdravit.
Pandora je u Devi a Russ píše úkoly.
Ano, báječné. Tak zatím.
Táta právě lhal mámě.
Co když ji chce taky zmenšit?
Musíme ji varovat.
Tohle mě teda rozpaluje doběla.
Jen Linda.
Ahoj!
To jsem já, Pandora.
Pozor!
- Jako by mě nepoznávala. - Určitě tě nepoznává.
Honem do potrubí.
Takhle aktivní bývá, jen když má hlad.
Nakrmme ji čímkoli krom nás.
Teď jsem jí dala mouchy.
Chce něco čerstvějšího.
Až řeknu, běž tam a já poběžím tam.
Sraz u vodopádu, jo?
- Ne! Já nechci! - Tak teď! Běž!
Bylo chytré využít špatného prostorového vnímání agam. Pěkně!
Jo, přesně to jsem udělala. A znám Lindu. Nikdy tam neodbočí.
Myslela jsem, že tátu taky znám. Musí to mít vysvětlení.
Teď máš na mysli to, že nás zmenšil a předhodil agamě?
Najednou se v prostoru orientuje dobře.
Ke skalce! Pod tu se nevejde!
Larry, viděl jsi Alexe odejít? Ve své pracovně není.
Ne, ale koukej.
O tomhle jsem mluvil. Je to čerstvé.
Něco keř pořád okusuje.
Chroupala jsme lapili. Musí tu být další viník.
Keř čelí útokům, ale pročpak?
Artefakty se probouzejí.
Alex ztrácí pouto ke keři. Keř něco okusuje. Jistě to souvisí.
Nejspíš máme větší problém, než jsme si mysleli.
Alexi, jak dlouho už tu jsi?
Kde je Sargonův trůn?
Už dorazil. Během dneška bude na místě.
Nemůžu uvěřit, že tu vážně bude.
Mám teď trochu času.
Dáš si kafe?
Radši bych obdivoval úžasné artefakty a tvou skvělou práci.
Obdivuj, jak je libo. Než zapomenu, Pandora u Devi i večeří?
To mi neřekla.
Dobře, napíšu jí.
Pokračuj.
Jsem celý od slizu.
Fuj.
Mobilem by šla přivolat pomoc.
Ale jak se odsud dostaneme?
Napáječka! Můžeme po ní vyšplhat.
Poběž!
Otázečka. Jak dlouho Linda na tom kameni lehává?
Asi tak jednu až šest hodin.
Šest hodin? Šest?
Já říkal, ať si pořídíš rybku, ale tys musela mít Godzillu.
Linda za to nemůže. Jen se řídí svými instinkty.
Já vím.
Může za to táta.
Nedává to smysl. Teď nemyslím tvoje zjištění, ale tátu.
Není ve svý kůži.
Ty výpadky. Keř.
Táta říkal, že si nemůže věřit. Co když fakt není sám sebou?
Jako že je posedlej? O tom jsem četla v Knize běsů.
Jestli je posedlej, kdo ví, co plánuje. Musíme mámu varovat. Až odsuneme agamu.
To nech na mně. Už mám Panplán.
Čau, Lindo. Jsem moucha.
Nechceš mě sníst?
To není dobrý.
Neudržím se!
Lahodná muška do bříška.
Jo!
Pálí, pálí.
Russi, pohni si!
MÁMA
Zas jsem zasedl mobil.
Pandora?
- Už musím na schůzku. - Jo.
Ať se daří. Ahoj doma.
Díky.
Jo, stavíš se pro...
Alexi?
Georgie.
- Máte chvilinku? - Alexi.
Hledáš Sky? Myslím, že má schůzku.
Musíme si o ní promluvit.
- Pandoro? - Čau, Devi!
Tady Russ!
Haló? Pandoro?
Jsem moc malý. Neslyší mě.
„Přijď ke mně do pokoje. SOS.“
Pan, snad nejsi zase prokletá.
ZA 10 MIN
Devi za deset minut dorazí.
Super, ale já ještě furt vězím tady.
Neboj. Kovbojství máme...
v krvi.
Dělej, Russi.
Ano!
Uvízla jsem.
Pan!
Ne!
Sky se chová divně. Je náměsíčná, má výpadky. Dělá mi starost.
To je vážně znepokojivé, Alexi.
Možná by se jí hodila pomoc.
To jsem jí naznačoval, ale prý to zvládá.
Pak jsem u nás našel tohle.
Sky ho měla u sebe?
Ano. Jistě ho chcete zpátky.
Lhala mi.
Lhala nám všem, Georgie.
Lindo, otevři pusu!
Pandoro!
Pandoro?
Devi! Devi, tady dole!
Pandoro? Nikdo neotvíral, tak jsem si otevřela sama.
Hej! Haló!
Pojď sem! Jsem tady dole!
Russi? Co se ti...
Pandoru má Linda v puse. Pomoz jí.
Pandoru má... Cože?
Devi, jsi moje spása. Zase.
Pandoro? Já...
Děsně rád tě zase vidím.
Nápodobně.
Smrdím jak agamí dech.
To máš fuk.
Mě asi klepne.
Jak se vám to stalo? Co s tím?
Můžeš popojít ke knihovně?
Pan, ten flakon.
Ten měl táta v ruce. Tím nás asi postříkal.
„Posilující tonikum doktora Ohromného.“ Proč nás to teda zmenšilo?
Cože váš táta udělal?
Momentálně se chová jako padouch.
Jo, a ten flakon má nejspíš z podzemí.
- Takže... - Je prokletý.
Takže na něj ani nesáhnu.
Kostka už mě naučila.
To je dobře. Vezmeš nás do zapovězeného křídla?
Jasně. A co to má být?
To naše prokletí je složitější, než jsem říkala.
- Jak jinak. Mluv, Pan-Van. - Řeknu ti to cestou.
Žil byl jeden chamtivej blbec jménem Cornelius Vanderhouven.
Je už pěkně starej, ale...
A sešli jsme do podzemí plnýho strašidelných věcí.
Ale já myslela...
Pak ten duch zmizel jako pára.
No a pak se z Russe stala loutka.
A scvrkli jsme se.
Jo, jo.
A tohle bylo pod vaším domem celou dobu?
To je Devi. Ani hnout!
Haló?
Mám tu najít Larryho a Stanleyho.
Mám jim říct, že Russ a Pandora jsou prokletí.
- Larry! - Tady! To jsme my!
Tady!
U dřevěný nohy.
Mluvící lebka?
Odkdy lebky umí mluvit?
Nemůžu mluvit za všechny lebky, ale já to umím přes sto let.
Stane, přestaň. Podívej.
- Russi! Pandoro! - Pomozte nám!
- Jak se to stalo? - To zjistíme pak.
Je to urgentní. Téda.
Teď s robotem přineste z Pandořiny knihovny posilující tonikum.
Ten šok teď odlož.
Pomůžeš mi s deníky.
Mám starost o mámu.
Bude v pohodě. Je to tvrďačka.
Jo, ale co táta provedl nám?
Kdoví, co udělá jí.
Tak naposledy, to nebyl táta.
Ať to byl kdokoli.
Naposledy, Lindo, nejsme oběd!
Dochází nám stůl!
Pomozte nám někdo!
Něco jsme našli!
To ne!
To bylo těsně.
Co máme říkat my?
Zlobíš, Lindo! Dneska už žádný mouchy!
Hanku, odnes prosím Lindu nahoru, ať nás přestane zlobit.
Mimochodem, víme, jak zlomit kletbu.
Prohlášení o pravosti z roku 1855 od zametače, co Corneliovi tonikum prodal.
Přísahá, že jím jedna dívka zmenšila doktorův vůz.
Postříkala ho s přáním, ať se taky cítí malý a bezvýznamný jako ona.
Vůz se hned scvrknul.
To ona tonikum proklela.
Ale nechtěně.
Stojí tu, že utekla šokovaná tím, co se stalo.
Silné city můžou přinést prokletí. Jako u loutky.
Dívka se zlobila kvůli pocitu bezvýznamnosti.
Zloba se přenesla do léku a ten doktora v bezvýznamného proměnil.
Takže kletbu zlomíme tím, že nějak utišíme její zlobu.
Správně, Devi. Výborná úvaha.
Ale ta dívka už je po smrti. Jak tu její zlobu utišíme?
Asi potřebujeme její medailon. Ten tehdy chtěla, ale teď je kdovíkde.
Stáhni plachtu, něco mě napadlo.
Tady je.
„Přehlídka léčebných metod dr. Ohromného.“ To je ten vůz z prohlášení.
Jo, a jestli měl doktor medailon u sebe, ještě bude někde uvnitř.
Mám ho.
„Diana Cameronová, 1840.“
Když najdeme její hrob, můžeme ho vrátit.
Já ho najít dovedu.
Jasnovidka, co? Hned ses mi zamlouvala.
Ne. Zjistím to na internetu.
Tady je. Hrob Diany Cameronové.
Snad ses z toho sirotčince dostala.
Tonikum jsi ani nepotřebovala.
Stála sis za svým i bez něj.
Tvůj medailon. Jak jsi chtěla.
Devi opět zasahuje. Naše spása.
Jo, tak to bylo něco.
Ještě jsme neskončili. Musíme za mámou.
Snad přijdeme včas.
Juchú! A je po prokletí.
A nejen po něm.
Chroupale, zase se setkáváme. A přivedl sis posilu.
Chtěla jste něco?
Sky, doneslo se ke mně, že jsi měla u sebe doma tohle.
Můžeš to vysvětlit?
Překlad titulků: Růžena Svobodová