DR. TERRIFICOS MEDISINFORESTILLING
- Hvem er det? - Diana Cameron.
Denne medisinen fra dr. Terrifico virker ikke.
- Jeg vil ha tilbake medaljongen. - Husj, din rakkerunge!
- Ingen penger tilbake. - Vær så snill.
Medaljongen er alt jeg har etter mor og far.
Jeg har vært åtte år på barnehjemmet, ut og inn av sykehuset
mens friske barn blir adoptert. Ingen vil ha et sykt barn.
Du lovte at medisinen ville gjøre meg tøff og sterk.
Jeg ga deg min mest dyrebare eiendel for en løgn.
Gå, ellers drar jeg deg tilbake til barnehjemmet selv.
- Stikk! - Din sjarlatan!
Jeg håper du en dag føler deg like liten og dum som du fikk meg til å føle meg.
Hvor ble den av? Hva har jeg gjort? Jeg ville bare ha medaljongen.
Hva i alle?
Jeg tror pappa er involvert i tyveriene.
Han er ikke helt som han pleier, men han stjeler da ikke.
Pappa ville til Istanbul.
"Steintavle med kileskrift, Babylonia." Den forsvant
fra en samling i Istanbul da pappa mistet bevisstheten.
- Det kan være tilfeldig. - Det er mer. Det skjedde i India.
"Tavle fra Babylonia stjålet fra museum i Rajasthan."
Og en tavle ble stjålet fra et auksjonshus her da vi var i New Mexico.
Pappa var her.
Han kan ikke ha stjålet noe da. Han ble slått ned.
Jeg vil ikke at det skal være sant, men det er fakta.
Tapet av bevisstheten og tyveriene skjer samtidig.
Hva med det svarte båndet? Han spionerte på oss og angrep pappa.
Han kunne fulgt oss til Tyrkia og India og stjålet tavlene.
Hva sier faktadiagrammet ditt om det?
Jeg vet ikke... Ble jeg sprayet?
- Jeg føler meg rar. Det er som... - Russ? Hvor ble det av deg?
Nå føler jeg meg rar.
Hvordan? Hva?
- Pandora! - Russ?
- Her nede, Pandora! - Hva skjedde?
- Jeg vet ikke hvordan, men vi har krympet. - Tuller du? Gi deg. Det...
Pappa! Her borte. Hjelp! Vi har krympet.
Her! Hjelp! Hjelp!
Hurra! Vi er reddet.
- Inn med dere. - Hva gjør du, pappa?
Det fungerte bra.
DR. TERRIFICOS STYRKEDRIKK
- Få oss ut, pappa! Det er ikke morsomt! - To plageånder tatt hånd om.
Han tuller ikke.
Sky, kjære. Fint du ringte.
Det er mamma. Kanskje hun hører oss. Kom igjen!
Jeg vil stikke innom museet. Ikke noe spesielt. Bare for å hilse på.
Pandora dro til Devi, og Russ gjør lekser. Fantastisk. Vi ses snart.
Pappa løy for mamma.
Hva om han vil krympe henne også? Vi må advare henne.
Dette er helsprøtt. Skikkelig irriterende.
Det er Linda. Hei! Linda, det er meg. Pandora.
Pass deg!
- Det er som hun ikke kjenner meg igjen. - Det gjør hun ikke.
Fort! Inn i røret.
Linda har bare mye energi når hun er sulten.
- Vi får gi henne mat som ikke er oss. - Jeg la nettopp fluer i tanken.
Hun vil visst ha noe ferskere.
Når jeg sier ifra, løper du dit og jeg dit. Vi møtes under fossen.
- Nei. Ikke greit. - Nå! Gå!
Du utnyttet skjeggagamens dårlige dybdesyn. Veldig bra!
Helt klart. Jeg kjenner Linda. Hun klarer aldri den svingen.
Jeg trodde jeg kjente pappa. Det må finnes en forklaring.
Mener du på hvorfor han krympet oss og forlot oss som firfislemat?
Dybdesynet virker plutselig ganske bra.
Til plattformen. Linda er for stor.
Så du at Alex gikk, Larry? Han er ikke på kontoret.
Nei, men se her. Det var dette jeg snakket om. Det er nytt.
- Noen spiser fremdeles på rosebusken. - Vi har fanget Tyggeren.
- Det må finnes en annen gjerningsmann. - Busken blir angrepet, men hvorfor?
Gjenstander blir aktivert. Alex mister sin forbindelse.
Ødelagte kvister. Det må være en forbindelse.
Mulig problemet er større enn vi trodde.
Alex. Hvor lenge har du stått der?
- Hvor er Sargons trone? - Den blir satt på plass i løpet av dagen.
Tenk at den kommer til å være her. Jeg har litt tid nå. Skal vi ta en kaffe?
Jeg vil heller beundre gjenstandene og ditt fantastiske arbeid.
Du må bare beundre. Forresten, skulle Pandora spise hos Devi?
- Det sa hun ikke noe om. - Jeg får spørre henne.
Fortsett. Fortsett.
Nå har jeg det over hele meg!
Æsj!
Vi kan bruke mobilen din for å få hjelp.
Hvordan skal vi komme oss ut?
Vannbeholderen. Vi kan klatre til toppen. Kom igjen.
Kjapt spørsmål. Hvor lenge pleier Linda å sitte her?
Alt fra én til seks timer.
Seks timer. Seks timer!
Få deg en gullfisk, sa jeg, men nei.
- Du måtte få deg noe rart. - Det er da ikke Lindas skyld.
- Hun følger bare instinktene sine. - Jeg vet det.
- Det er pappas skyld. - Jeg forstår det ikke.
Jeg mener ikke informasjonen du fant, men det at pappa ikke er seg selv.
Han mister bevisstheten. Rosebusken.
Han sa han ikke stoler på sitt eget sinn. Hva om han faktisk ikke er seg selv?
At han er besatt?
- Jeg har lest om det. - Hva kan han finne på om han er besatt?
Vi må advare mamma. Etter at vi har flyttet på firfislen.
Jeg tar meg av det. Jeg har en Pan-plan.
Hva skjer, Linda? Jeg er en flue. Vil du ikke spise meg?
Ikke bra.
Jeg mister taket!
Deilig flue i magen. Ja.
Varmt, varmt.
Russ? Fort deg!
MAMMA
Rumperinging.
Pandora?
- Jeg må på møtet mitt. - Ja.
- Lykke til. Vi ses hjemme. - Takk. Kan du kjøpe...
Alex?
- Georgia. Får jeg snakke med deg? - Hei, Alex. Ser du etter Sky?
- Jeg tror hun har et møte. - Jeg må snakke med deg om henne.
- Pandora? - Hei! Devi! Det er Russ!
Hallo, Pandora?
Jeg er for liten. Hun hører meg ikke.
"Kom til rommet mitt. Fort. SOS."
Er det en forbannelse igjen, Pan?
SES OM 10
Devi er her om ti minutter.
Bra, men jeg må finne en måte å komme ut herfra.
Ikke vær redd. Vi har cowboyblod...
- ...i årene. - Kom igjen, Russ.
Ja!
Jeg sitter fast.
Pan!
Nei!
Sky oppfører seg rart. Hun går i søvne, mister bevisstheten. Jeg er bekymret.
Det er urovekkende, Alex. Kanskje Sky trenger litt hjelp.
Jeg prøvde å si det, men hun sier at alt er bra.
Så fant jeg denne i skapet vårt.
- Hadde Sky den? - Ja. Jeg tenkte du ville ha den.
- Hun løy for meg. - Hun løy for oss alle, Georgia.
Linda! Åpne munnen din!
Pandora! Pandora!
Pandora?
- Devi! Jeg er her! - Pandora?
Ingen åpnet, så jeg gikk bare inn.
Hei! Hallo! Kom hit! Her nede!
Russ! Hva i alle...
Pandora er i Lindas munn. Du må få henne ut.
Pandora er... Hva?
Devi! Du er helten min. Enda en gang.
Pandora, jeg...
- Jeg er så glad du har det bra. - Jeg også.
- Jeg lukter av firfisleånde. - Glem det.
Dette er helt sprøtt. Hvordan skjedde det? Hva kan vi gjøre?
Kan du gå til bokhyllen?
Ser du flasken? Jeg så pappa holde den. Jeg tror han sprayet oss med den.
"Dr. Terrificos styrkedrikk."
- Krympet styrkedrikken oss? - Hva gjorde faren deres?
Pappa oppfører seg som en skurk.
Jeg tror den flasken kommer fra kjelleren, noe som betyr...
- En forbannelse. - Da vil ikke jeg ta på den.
- Det lærte jeg etter terningene. - En bra beslutning.
Ta oss med til fløyen med begrenset adgang.
Ja, men hva er det?
Det er enkelte ting ved denne situasjonen jeg ikke har fortalt.
- Nei vel? Spytt ut, Pan-Van. - Vi går mens vi snakker.
Det var en gang en grådig hønsehjerne som het Cornelius Vanderhouven.
Han var en skikkelig gammel fyr...
Vi gikk ned i kjelleren. Der var det mange rare gjenstander.
Men jeg tenkte...
Så forsvant spøkelset plutselig.
Og så ble Russ forvandlet til en dukke.
Og så ble jeg krympet.
Ja, ja.
Har dere hatt denne fløyen så lenge jeg har kjent deg?
Det er Devi. Frys!
Hallo? Jeg har fått beskjed om å finne Larry og Stanley.
Jeg må fortelle dem at det hviler en forbannelse over Russ og Pandora.
- Larry! - Her nede! Det er oss!
- Her! - Splitte mine bramseil!
Er du en snakkende hodeskalle? Når begynte hodeskaller å snakke?
Jeg kan ikke snakke for alle hodeskaller, men jeg har snakket i over hundre år.
Gi deg, Stan. Kom og se.
- Russ! Pandora! - Hjelp oss!
- Hvordan? - Svarene tar vi senere, kamerat.
Det haster. Oi.
Ta med roboten, Stanley, og hent dr. Terrificos styrkedrikk hos Pandora.
Vi har ikke tid til å være sjokkerte. Du må bære noen dagbøker.
- Jeg er bekymret for mamma. - Mamma klarer seg. Hun er tøff.
Ja, men se hva pappa gjorde mot oss. Hvem vet hva han gjør mot henne.
- For siste gang, det er ikke pappa. - Hvem det nå er.
For siste gang, Linda, vi er ikke mat!
Det er ikke mer bord igjen!
Hjelp oss!
Vi har funnet noe! Å nei!
- Det var nære på. - Og det sier du?
Slemme Linda! Ingen fluer på en hel dag.
Følg Linda opp igjen, Hank. Der får hun ikke gjort noen skade.
Vi tror vi vet hvordan vi hever forbannelsen.
En ekthetserklæring fra 1855, signert av den som solgte drikken til Cornelius.
Han sverger han så en jente bruke den for å krympe dr. Terrificos vogn.
Hun sprayet drikken på dr. Terrifico og ønsket han ville føle seg liten.
- Vognen hans ble krympet. - Jenta la en forbannelse over drikken.
Hun mente det nok ikke.
"Hun løp sin vei, både sjokkert og forvirret over det som skjedde."
Kraftige følelser kan skape forbannelser, som med dukken.
Jenta var sint fordi dr. Terrifico fikk henne til å føle seg liten.
Sinnet ble overført til drikken, så da hun sprayet ham, ble han liten.
For å heve forbannelsen, må vi fikse det som gjorde jenta sint.
- Nettopp, Devi. Et utmerket resonnement. - Men jenta er definitivt død.
- Hva kan vi gjøre med sinnet hennes nå? - Vi vil nok trenge medaljongen hennes.
Det var den hun ønsket, men hvor er den nå?
Ta det med ro. Jeg har en idé.
Der er den.
"Dr. Terrificos medisinforestilling." Det er vognen fra erklæringen.
Ja, og om dr. Terrifico hadde medaljongen da han ble krympet, er den nok der.
Har den.
"Diana Cameron, 1840."
Om vi visste hvor hun var begravet, kunne vi gi den til henne.
Jeg kan finne graven hennes.
- Spåkone? Jeg visste at jeg likte deg. - Nei, oversikten over graver på nettet.
Her. Diana Camerons siste hvilested.
Jeg håper du kom deg ut av barnehjemmet, Diana.
Du trengte visst ingen styrkedrikk. Det krever styrke å kjempe mot bøller.
Her er medaljongen din, som du ønsket.
- Devi er en reddende engel. Helten vår. - Det var jammen noe for seg.
- Det er ikke over. Vi må finne mamma. - Håper det ikke er for sent.
- Yahoo! De hevet forbannelsen. - Blant annet.
Tyggeren. Vi møtes igjen. Du har med en venn.
Du ville snakke med meg?
Jeg har nettopp fått vite at denne var hjemme hos deg.
Kan du forklare det?
Tekst: Tina Shortland