МЕДИЧНА ЛАВКА ДОКТОРА ФАНТАСТИКО
Хто там?
Діана Камерон.
Цей еліксир сили доктора Фантастико не діє.
Поверніть мені медальйон.
Ану киш, обірванко.
Я не повертаю речі.
Благаю, сер.
Медальйон – єдине, що в мене лишилося від батьків.
Я вісім років була то в сиротинці, то в лазареті,
а тимчасом усиновлювали міцних, здорових дітей.
Хвора дитина нікому не потрібна.
Ви поклялися, що еліксир зробить мене витривалою й сильною.
Я віддала вам найцінніше, а ви мене обманули.
Якщо не підеш, я особисто затягну тебе в сиротинець.
- А тепер згинь! - Ви шарлатан!
Ви мене виставили мізерною й тупою, надіюсь, колись і ви таким станете!
Де все ділося?
Що я накоїла?
Я лиш хотіла забрати свій медальйон.
Що за чортівня?
ПРОКЛЯТТЯ!
ЕЛІКСИР СИЛИ ДОКТОРА ФАНТАСТИКО
Думаю, тато причетний до зникнення табличок.
Що? Тато трохи не в собі, але він би не пішов на крадіжку.
Тато захотів злітати в Стамбул.
«Клинописна вавилонська табличка». Пишуть, що її вкрали
з приватної колекції в Стамбулі якраз тоді, коли відключився тато.
Це міг бути звичайний збіг.
Це ще не все.
Тато відключався в Індії.
«З музею в Раджастані вкрали вавилонську табличку».
А ось іще: місцевий аукціонний дім
повідомив про викрадення таблички, коли ми були в Нью-Мексико.
А тато був тут.
Тато не міг нічого вкрасти, коли ми були в Нью-Мексико.
Він же був у відключці.
Я й не хочу, щоб це була правда, просто наводжу факти.
Татові відключки й крадіжки ідеально збігаються в часі.
А як же «чорна стрічка»? Він за нами шпигував. І напав на тата.
Він міг простежити за нами до Туреччини та Індії і вкрасти таблички.
Як тобі такий факт?
Не знаю, але... На мене що, чимось побризкали?
Щось мені зле.
- Я ніби... - Рассе.
Де ти дівся?
Тепер і мені зле.
Як? Що?
Пандоро!
Рассе.
Я тут, Пандоро!
Що сталося?
Не знаю як, але ми зменшилися.
Ти серйозно?
Перестань. Це...
Тату! Ми тут, поможи! Ми зменшилися.
Ми тут, поможи!
Рятуй!
Ура! Ми врятовані.
- Прошу в тераріум. - Що ти робиш, тату?
Чари подіяли.
ЕЛІКСИР СИЛИ ДОКТОРА ФАНТАСТИКО
Дістань нас, тату! Це не смішно!
Дві перешкоди усунуто.
Це ніякий не жарт.
Скай, кохана, добре, що ти подзвонила.
Це мама. Може, вона нас почує?
Агов!
Я хотів заїхати в музей.
Нічого такого. Просто привітатися.
Пандора пішла до Деві, а Расс робить домашку.
Так. Чудово. До зустрічі.
Тато збрехав мамі.
А якщо він і її хоче зменшити?
Треба її застерегти.
Тато перегнув палицю. Це обурливо.
Це Лінда.
Привіт!
Ліндо, це я, Пандора.
Стережися!
Вона мене наче не впізнає.
Вона точно тебе не впізнає, Пандоро.
Бігом! У трубу.
Лінда буває така жвава, тільки коли дуже голодна.
То дамо їй їжу, аби це були не ми.
Я кидала в тераріум мух.
По-моєму, вона хоче чогось свіженького.
На мій сигнал ти біжи туди, а я побіжу сюди.
Зустрінемося біля водоспаду, добре?
- Ні, не добре. - Зараз! Біжи!
Я зрозумів твій хід.
Скористалася тим, що бородаті ящірки погано відчувають глибину. Молодець!
Так, це ж очевидно.
А ще я знаю Лінду. Вона завжди забуває про поворот.
Я думала, що й тата знаю.
Цьому має бути якесь пояснення.
Під «цьому» ти маєш на увазі те, що він нас зменшив і кинув до ящірки?
Вона зненацька почала краще відчувати глибину.
На платформу.
Лінда туди не поміститься.
Ларрі, ти бачив, як пішов Алекс?
У кабінеті його нема.
Ні. Але глянь сюди.
Про це я й казав. Це погризли недавно.
Щось продовжує гризти шипшину.
Ми ж спіймали жеруна.
Певно, є ще один лиходій.
На шипшину нападають, але чому?
Артефакти оживають.
Алекс втрачає зв'язок з шипшиною.
Погризена шипшина.
Усе це якось пов'язано.
По-моєму, біда серйозніша, ніж ми думали.
Алексе, і давно ти тут стоїш?
А де трон Сарґона?
Його вже привезли. До кінця дня буде в музеї.
Невже він і справді буде тут?
Я маю перед зустріччю трохи часу.
Кави не хочеш?
Я краще помилуюся артефактами і твоєю дивовижною роботою.
Милуйся на здоров'я.
Поки не забула: Пандора вечерятиме в Деві?
Вона мені не сказала.
Ясно. Напишу їй і спитаю.
Іди. Не зупиняйся.
Я весь у цій мерзоті.
Гидота.
Якби ж дістатися до телефона, покликали б допомогу.
Як вибратися з тераріуму?
Поїлка. Можемо вилізти по ній.
Бігом.
Одне питаннячко:
а довго Лінда зазвичай сидить на камінні?
Десь від однієї до шести годин.
До шести годин?
Я ж казав тобі взяти рибку, ба ні.
Тобі подавай домашнього монстра.
Лінда ні в чому не винна.
Нею керують рептильні інстинкти.
Знаю.
Це все через тата.
Це ж безглуздо.
І я не про твої здогадки, а про тата.
Він сам не свій.
Відключки. Шипшина.
Тато каже, що вже не довіряє власній голові.
А що як він і справді сам не свій?
Тобто одержимий?
Я читала про таке в «Хроніках моторошного».
Якщо тато одержимий, хтозна, що він іще утне.
Треба застерегти маму.
Але спершу відженемо ящірку.
Лиши це мені. Я маю план Пан.
Салют, Ліндо. Я муха.
Хочеш мене з'їсти?
Це погано.
Я ледве тримаюся.
Смачна муха в животику.
Та-а-ак.
Гаряче, пече.
Поспіши, Рассе!
МАМА
Набрав номер дупою.
Пандора?
- Мені вже пора на зустріч. - Авжеж.
Удачі. Побачимося вдома.
Дякую.
А візьмеш по дорозі...
Алексе.
Джорджіє.
- Можна вас на хвилинку? - Привіт, Алексе.
Шукаєш Скай?
По-моєму, вона пішла на зустріч.
Я хочу з вами про неї поговорити.
ДЕВІ
-Пандора? - Алло! Деві!
Це я, Расс!
Алло, Пандоро.
Я дуже маленький. Вона мене не чує.
«Терміново приходь до мене. SOS».
Ох, Пандоро. Тебе що, знов прокляли?
БУДУ ЧЕРЕЗ 10 ХВ.
Деві буде через 10 хвилин.
Супер. Але мені все одно треба звідси вибратися.
Не бійся. Ковбойство в нас у...
крові.
Постарайся, Рассе.
Ура!
Я застрягла.
Пандора!
Ні!
Скай дивно поводиться.
Ходить уві сні, відключається. Я непокоюся.
Це дуже насторожує, Алексе.
Може, Скай потрібна допомога?
Я намагався їй це сказати, але вона наполягає, що вона в порядку.
А потім я знайшов у шафі оце.
Він був у Скай?
Так. Я подумав, що треба його повернути.
Вона мені збрехала.
Джорджіє, вона брехала всім нам.
Ліндо! Ану негайно розкрий рота!
Пандора!
Пандоро.
Деві! Сюди, Деві!
Пандоро.
Ніхто не відчиняв, тому я сама зайшла.
Агов!
Сюди!
Расс! Що ста...
Пандора в пащі Лінди. Дістань її звідти.
Пандора... Де?
Деві, ти моя геройка. Знов.
Пандоро, я...
Я такий радий, що ти жива.
Я теж.
Від мене тхне, як з пащі ящірки.
А мені байдуже.
Я в шоку.
Як так сталося? Як вас повернути назад?
Можеш підійти до книжкової полиці?
Пандоро, бачиш ту пляшку?
Я бачив її в татових руках.
Думаю, він побризкав нас з неї.
«Еліксир сили доктора Фантастико».
Нас зменшив еліксир сили?
Чекайте, що зробив ваш тато?
Тато поводиться як лиходій.
Точно, і, думаю, ця пляшка з закритого крила.
А значить...
Вона про́клята.
А значить, я її не торкатимуся.
Після кубика я засвоїла цей урок.
Слушна думка.
А віднесеш нас у закрите крило?
Аякже. А що таке закрите крило?
У цій історії з прокляттями є ще одна дуже незначна деталь.
Давай без жартів. Розповідай, Пандоро Вандерговен.
Розкажу по дорозі.
Колись давно жив жадібний і недолугий чоловік,
якого звали Корнеліус Вандерговен.
Він був дуже-дуже старий, але...
І ми спустилися в підвал.
А там було повно моторошних речей.
Та я подумала...
І привид з посвистом щез.
А потім Расс перетворився на маріонетку.
А потім я зменшився.
Так.
Закрите крило було тут весь час, що ми знайомі?
Це Деві. Завмріть.
Агов.
Мені треба знайти Ларрі та Стенлі.
І сказати, що Расс і Пандора потрапили під дію прокляття.
- Ларрі! - Глянь сюди! Це ми!
Сюди!
Хай мене грім поб'є.
Цей череп розмовляє?
Відколи черепи розмовляють?
За всі черепи не скажу, а я розмовляю вже понад сто років.
Відімри, Стенлі. Глянь.
- Рассе! Пандоро! - Поможіть нам!
- Ми зменшилися... - Відповіді лишімо на потім.
Це терміново. Ти ба.
Стенлі, візьми нагору робота
й принеси з Пандориної полиці еліксир сили доктора Фантастико.
Дивуватися теж ніколи.
Поможи принести деякі записи.
Я непокоюся про маму.
З нею все буде добре. Вона за себе постоїть.
Але дивись, що тато зробив з нами.
Хтозна, що він зробить з нею.
Кажу востаннє: це не тато.
Усе одно, хто то.
Останнє попередження, Ліндо:
ми не твій обід!
Стіл кінчається!
Рятуйте!
Ми щось знайшли!
О ні!
Ледве встигла.
Це ти нам кажеш?
Поганий вчинок, Ліндо! Поганий!
Цілий день будеш без мух.
Генку, віднеси Лінду нагору, щоб не накоїла ще більше лиха.
У мене новина: думаю, ми знаємо, як зняти прокляття.
Це підтвердження автентичності 1855 року,
підписане двірником, який продав Корнеліусу еліксир.
Він стверджує, що бачив, як дівчинка зменшила ним фургон доктора Фантастико.
Вона бризнула на доктора еліксиром,
побажавши, щоб він відчув себе таким же мізерним, як вона себе.
І його фургон миттю зменшився.
Дівчинка прокляла еліксир.
Навряд чи навмисно.
Написано, що вона втекла, шокована й спантеличена скоєним.
Прокляття можна накласти під впливом сильних емоцій, як було з лялькою.
Дівчинка розізлилася на доктора за те, що він так з нею обійшовся.
Її гнів передався еліксиру,
і коли вона ним на нього бризнула, він буквально змізернів.
Щоб зняти прокляття, треба виправити те, що розлютило дівчинку.
Правильно, Деві. Чудовий хід думок.
Але дівчинка давно вмерла.
Як ми вгамуємо її гнів?
Нам знадобиться її медальйон.
Вона ж хотіла його повернути, але хтозна, де він може бути.
Не спіши з висновками. Я дещо придумав.
Ось воно.
«Медична лавка доктора Фантастико».
Це ж фургон, про який ідеться в документі.
Так. І якщо медальйон був у доктора, коли той зменшився,
то він, певно, й досі там.
Дістав.
«Діана Камерон, 1840 рік».
Якби ж узнати, де вона похована, ми б повернули їй медальйон.
Я можу знайти місце її поховання.
Ти ворожбитка? Ти зразу мені сподобалася.
Ні. Є інтернет-каталог могил.
Прийшли. Тут похована Діана Камерон.
Надіюся, ти врешті вибралася з сиротинця, Діано.
Схоже, той еліксир тобі так і не знадобився.
Потрібна мужність, щоб протистояти такому кривднику.
Ось твій медальйон. Як ти й хотіла.
Деві знов нас урятувала. Наша геройка.
Це було щось.
Це ще не кінець. Треба знайти маму.
Надіюся, ще не пізно.
Ура! Вони зняли прокляття!
Наш старий знайомий.
От ми й зустрілися знов, жеруне. І ти привів друга.
Хотіли мене бачити, Джорджіє?
Скай, мені стало відомо, що це було у твоєму будинку.
Може, поясниш?
Переклад субтитрів: Аліє Бекірова