Draugai iš Londono nekantrauja sužinoti apie ekspoziciją, Skaja.
Gauti Sargono sostą - įspūdingas pasiekimas.
PRARASTOJI BABILONO IMPERIJA
Judvi eikite.
Man reikia kai ką pažiūrėt.
Pasivysiu jus.
Per daug nesiblaškyk.
Prabuski.
Eime, mažasis drauge.
Turime daug darbo.
LAZURITO SKARABĖJAI
Aleksas sakė, kad aš pavogiau skarabėją?
Nesąmonė. Kodėl taip pasakė?
Jam neramu dėl tavęs.
Sakė, pastaruoju metu tu nerimastinga.
Pasirodo, vaikštai per miegus.
Per miegus? Tai jam pastaruoju metu aptemsta sąmonė.
Turite tikėti manimi.
Noriu tikėti, Skaja,
tačiau kai kurios aplinkybės kelia nerimą.
Judu su vyru buvote čia, kai buvo pavogtas skarabėjas.
Aš reklamavau mūsų muziejų.
Įtartina tai, kad dirbau savo darbą?
Gal tai neįtartina.
Įtartina tai, kad ištraukėte skarabėjo informaciją iš archyvo.
Aiškinu jums, kad aš to nepadariau.
Kaparazai, pasivaikščiok. Noriu viena pasikalbėti su Skaja.
Jūs juk ne rimtai.
Eik pasivaikščioti.
Turi mus suprasti, Skaja.
Tavo pačios vyras paskundė tave dėl skarabėjo vagystės.
Nuoširdžiai nežinau, kas Aleksui,
bet jis sako netiesą.
O tu?
Nesi atvira su manimi ištisus mėnesius.
Vis klausinėji apie artefaktus, staiga keliauji į užsienį,
o dabar įsivėlei į vagystę?
Galiu tau padėt, tik jei pasakysi tiesą, Skaja.
Antraip tai bus nebe mano valioj.
Norėčiau pasakyt jums, ką norite sužinot,
bet aš neprisidėjau prie skarabėjo dingimo.
Skaja, žinai, kaip tave gerbiu. Todėl bandau tave apsaugot.
Bet nesuteiki man kito pasirinkimo.
Duosiu tau truputį laiko.
Išgerk arbatos, giliai pakvėpuok
ir apsvarstyk tiesos atskleidimo privalumus.
Negalit taip su manim elgtis, Džordžija.
Tučtuojau išleiskit mane!
Pažiūrėsim, kaip pasiteisinsi, Aleksai.
Kur mano telefonas?
Mama dar neatsiliepia?
Kol kas. Man jau neramu.
Ten jis.
Juodoji juosta, kurią mama matė pro inuitų akinius.
Jis buvo prie mūsų namo ir prieplaukoje.
Kaip jis su viskuo susijęs?
Nežinau, bet jis įsilaužė ir sumušė tėtį.
Išspardykim jam užpakalį.
Luktelk, Pane. Jis pavojingas.
Verčiau venkime jo.
Tik nesustok. Mes paprasčiausi lankytojai.
Judu, stokit.
Laba diena, pone.
Mes tik du mokiniai iš ekskursijos.
Pažįstu jus. Privalote išeiti.
Ei, aš čia dirbu.
Tu - jaunoji gidė. Tai toli gražu ne darbas.
Lauk iš čia!
Mes tik norim susirast tėvus.
Jūsų tėvas ką tik išėjo, o motina yra susitikime su Džordžija.
Na, mums labai jos reikia, tad užsuksim į jį.
Niekur jūs neužsuksit.
Atsiprašau? Kodėl gi?
Tau nebūtina žinot tos informacijos.
Bet patikėkit manim, jūsų motina niekur nedings.
Keliaukit namo dabar pat.
Negalim palikt mamos su juo. Jai mūsų reikia.
Taip, tu teisi. Bet kaip prasmuksim pro jį?
Pameni, kai po visą muziejų gaudėm olmekų kūdikius?
- Gal gali tyliau? - Rasai?
- Mama! - Vaikai!
Mes čia viršuj.
Kaip nerimavau. Kažkas negerai jūsų tėčiui.
Jis pasakė Džordžijai, kad pavogiau skarabėją.
Atėjom tau apie jį papasakot. Jis mus sumažino su artefaktu.
Ką jis padarė?
Linda vos neprarijo Panės.
Manom, kad gal jis apsėstas.
Žinom, kad tėtis mūsų neskriaustų.
Yra artefaktų, kurie gali užvaldyt žmogų kaip ta marionetė.
Nepriminkit man.
Tėčiui mūsų reikia, net jei jis pavojingas.
Ištrūkim iš čia ir susiraskim jį.
Ar čia kas nors yra?
Muziejus uždarytas. Vaikštote čia neteisėtai.
Mūsų kita stotelė - žaislų ir lėlių kambarys.
Atsiprašyčiau dėl netvarkos,
bet formaliai tu ją sukėlei, kai naikinai toniko prakeiksmą.
Aha.
Po ekskursijos padėsiu jums susitvarkyt.
Čia ne visai ekskursija. Mes medžiojam Graužą ir jo dvynį.
Ekskursija, medžioklė - bet kokiu atveju smagumėlis.
Ačiū, kad aprodot Apribotąjį sparną.
Radau vieną.
Bet ką jis daro?
Ta laivo žiurkpalaikė vėl graužia erškėtį.
Jis prabudo.
Jis liovėsi.
Tai va kaip.
Erškėtis malšina prakeiktų artefaktų galias.
Jei erškėtis gali prabudinti artefaktus, vadinasi, gali ir užmigdyti.
Turbūt dėl to skarabėjai puola erškėtį.
Kažkas nenori mums padėti.
Sabotažininkas nori sunaikinti erškėtį.
Kas galėtų daryti tokias piktadarystes?
Turim sustabdyt skarabėjus, kol padėtis dar valdoma.
Pradėsim nuo šito.
Pirmyn.
Pasitraukit!
Tai tiek to netikėto puolimo.
Bent jau visam laikui jį sunaikinom.
Išties. Atsinešiu šluotą ir sušluosiu jį.
Eime kartu, Deve?
Kas yra?
Daugiau vabalų. Sudorosiu juos.
Deve, nedaryk to!
Čia kaip nelemta hidra. Kai sutraiškai vieną, atsiranda daugiau.
Nestoviniuokim. Reikia sugaut juos, kol...
Ne, jie pabėgo.
Kur jos?
Vagys. Niekšai. Kaip jie drįsta imt mano nuosavybę?
Ar tas daiktas nenutils?
Kas? Ko tu nori?
Kokia širšė tau įgėlė, Aleksai?
Čia tik tavo sena draugė Mardžė.
Atleisk.
Niekaip neprisiskambinau tau ir Skajai. Ką jūs veikiat?
Mes apsikrovę darbais.
Supratau.
Žodžiu, kaip ir kiekvieną savaitę, tvarkiau Senį Rufusą - jam tai patinka -
ir sienoje radau maišą senų sudaužytų akmenų.
Pamaniau, kad jie tavo.
Tikėjaus, galėsi ateit į uostą, bet neradau tavęs.
Pamaniau, atlėksiu čia Mažium Rufusu ir pati paliksiu juos Erškėčių dvare.
Dėkui, Mardže. Kokia tu rūpestinga.
Bet dabar namie nieko nėra.
Galėtume susitikt kur nors kitur?
Žinoma.
Tik pasakyk kur.
Tai sakot, kad Aleksas vagia artefaktus?
Kažkokia nesąmonė.
Radau sąsajų tarp sąmonės netekimų ir pastarųjų vagysčių.
Deja, laikas atitinka.
Jis be abejo prakeiktas.
Negi tėtis tikrai taip elgtųs?
Ne, Aleksas visad stengias elgtis teisingai.
Koledže jis prisijungė prie didžiulio protesto,
kad mūsų aukštoji mokykla grąžintų iš Navaho atimtus
apeiginius artefaktus.
Tikrai? Tėtis jau kurį laiką užsiima grąžinimais.
Dėl to Aleksas turėjo nemalonumų. Jo vos neišmetė, bet jam nerūpėjo.
Vis kartojo, kad elgiasi teisingai.
Visad manė, kad reikia grąžint vogtus artefaktus,
net kai dar nežinojo apie šeimos prakeiksmą.
Jūsų tėtis toks žmogus.
Ir jis niekada nevogtų artefaktų.
DEVĖ SKAMBINA
- Sveika, De. Kaip... - Tavo klaikiam,
prakeiktam rūsy krūva mėlynų vabalų ėda vijas.
- Leisk paaiškint. - Ei!
Apribotajame sparne pilna lazurito skarabėjų,
jie smarkiai kenkia erškėčiui ir mes negalim vieni jų sugaudyt.
Jų daugiau nei vienas? Kaip tai įmanoma?
Paaiškinsim vėliau, bet dabar turit grįžt namo.
Visam Apribotajam Sparnui gresia pavojus.
Matėm neginčijamą įrodymą,
kad erškėtis neleidžia artefaktams prabust.
Bet dėl skarabėjų daromos žalos
erškėtis nebesuvaldo artefaktų.
Jei skarabėjai naikina erškėtį,
visi Apribotojo sparno artefaktai gali prabust vienu metu.
Negalim to leist. Tai būtų visiškas košmaras.
Laikykitės. Mes pakeliui.
Manot, tai padarė tas, kas apsėdo tėtį?
Nebūtų pirmas kartas, kai šiandien prieš mus panaudojamas artefaktas.
Padarysim tam galą.
Metas išgelbėt savo namą ir jūsų tėtį.
Deve, kokia situacija?
Saugau išėjimus, jei skarabėjai bėgs pro čia.
Devė užima gynybinę poziciją.
Pandora, palauk!
O ne. Turėsim vargo.
Kodėl? Kas negerai?
Man tai žiauriai nepatiko.
Tai ne viskas.
Aš ir Laris sudaužėm po vieną. Jų daugybė.
Ir visi puola erškėtį.
Neišdegs.
Turim sugaut visus skarabėjus ir sugalvot, kaip juos išnaikint visiems laikams.
Negalim palikt nė vieno. Pasekmės gali būt katastrofiškos.
Vienu metu prabudęs visas sparnas.
Net šiurpas nukrečia.
Pasirūpinkim, kad taip nenutiktų. Deve, būsi su manim ir Henku.
Man ir čia tinka.
Stenlis per ekskursiją pasakojo apie spąstus
ir tai, kaip lengva juos užkliudyt.
Gal mes nešim tau skarabėjus, o tu juos uždarysi urnoj?
Tiek sugebėsiu.
Sėkmės medžiojant.
Atsargiai, Henkai.
Štai ir tu.
Nejudėk.
Ei! Grįžk į tinklelį!
Per plauką.
Dėkui, drauguži.
Prašau pasiduot!
Eikš tik! Gana bėgiot!
Pagavau!
Dieve, kokie bjaurūs. Atidarykit urną.
Jų daugiau už mus.
Geriausia sučiupt juos vienu metu.
Gerai. Tuoj aš juos.
Pagauk, Rasai!
Rasai!
Ne!
Šaunuolis. Puikiai išnaudojai spalvą.
Artėju iš kairės.
Jetau.
Radai kur susitikt su moterim, Aleksai.
Aleksai?
Tu čia? Aleksai?
Kodėl jis nori susitikt tokioj skylėj?
Aleksai!
Tikrai kai ką girdėjau.
Čia turi slėptis skarabėjas.
Padarykim tai greit.
Šita vieta šiurpi ir kai apšviesta.
Tik pažiūrėk į tas storas vijas. Jos vos gyvos.
Skarabėjas tuoj jas pribaigs.
Tik ne lėlės. Bet kas, tik ne lėlės.
Kodėl jos visos prabudo?
Matyt dėl tos storos erškėčio vijos.
Turbūt ji jas sulaikydavo.
Negalim jo pamest.
Turiu!
Mama.
Mama!
Ką darom? Negalim visų dabar atkeikt.
Turim sustabdyt skarabėjus ir padėt tėčiui.
Gal neprivalom dabar jų atkeikt.
Deve, gaudyk!
Bėk!
- Mama. - Pasitrauk nuo manęs!
Nežinau kaip tu,
bet aš daugiau niekad nenoriu matyt lėlių.
Mama, čia erškėtį iškirtom, kad pasiektume saugyklą, pameni?
Didelė jo dalis ataugo.
Gerai. Gal tai reiškia, kad galiausiai
erškėtis vėl galės užmigdyt aštriadantę lėlytę ir jos drauges.
Nagi.
Lįsk į kvailą tinklą.
Va! Šitaip sunaikinsim skarabėjus.
Išlydysim juos.
Mes puiki komanda. Duok penkis!
Aha, gali skaudėt. Dėkui, kad pagalvojai.
Virkit Henko puode, niekšeliai jūs.
Šitie paskutiniai.
Tavo baisiajame rūsyje vabalų nebėra.
Skarabėjai šią dalį ypač pragraužė.
Niekad nesu matęs, kad spygliai taip žybsėtų.
Kažkas negerai.
Manau, jis bando mums kažką pasakyt.
Kur aš?
Tėti?
Kornelijus.
Tai Kornelijus!
Tai jis valdo tėtį.
Kornelijus yra prakeiksmas.
Kornelijus vis dar gyvas po šitiek metų?
Ir jis slepiasi Alekso kūne?
Kaip tai įmanoma?
Neįsivaizduoju, bet tai erškėtis norėjo man pasakyt.
Ir, kad ir kaip baisu, dabar viskas logiška.
Vadinasi, juodoji juosta yra Kornelijus, o ne Kaparazas.
Todėl mama matė juodą juostą saugykloje.
Inuitų akiniai rodė kitokią spalvą, kai veiksmus atliko Kornelijus.
Todėl juosta buvo sutrūkinėjusi.
Gerai, bet jei Kornelijus grįžo, jis kažką rezga.
Iš žurnalų žinome, kad jis visad turi savų kėslų.
Ko jis nori?
Garantuoju, tai susiję su tėčio pavogtais artefaktais.
Tai yra, kuriuos Kornelijus privertė tėtį pavogt.
Jie visi buvo dantiraščiai, iškalti 3 500 p. m. e. Babilone.
Turbūt tai ne sutapimas.
Jis ketina aktyvuoti Sargono sostą.
Ką tokį?
Jei jis turi visus tuos artefaktus, žinau, ką jis darys.
Jis ketina visam laikui užvaldyti Aleksą.
Ne, man gana.
Dingstu iš čia. Vis tiek man po valandos pulo partija.
Sveikutė, Mardže. Kaip gyvuoji?
Išvertė Kristina Čeidaitė