Mūsu draugi no Londonas par gaidāmo izstādi ir sajūsmā, Skaja.
Iegūt Sargona troni ir iespaidīgs sasniegums.
ZUDUSĪ BABILONIJAS IMPĒRIJA
Jūs ejiet vien!
Man kaut kas jāapskata.
Es jūs panākšu.
Pārāk neaizraujies!
Pamosties!
Nāc šurp, mazo draudziņ!
Mums ir daudz darāmā.
LAZURĪTA SKARABEJI
Alekss teica, ka es nozagu skarabeju?
Muļķības. Kāpēc lai viņš tā teiktu?
Viņš par tevi raizējas. Teica - pēdējā laikā tu esot satraukta.
Izrādās, tev esot mēnessērdzība?
Mēnessērdzība? Viņš ir tas, kuram ir atmiņas zudumi.
Tev man jātic.
Es gribu tev ticēt, Skaja,
bet daži fakti mums šķiet satraucoši.
Jūs un jūsu vīrs te bijāt vakarā, kad tika nozagts skarabejs.
Es šeit veicināju muzeja attīstību.
Darīt savu darbu tagad ir aizdomīgi?
Varbūt nav.
Bet sameklēt arhīvā visu informāciju par skarabeju - ir.
Es jums saku: to nenozagu es.
Kaparas, izej laukā! Gribu parunāt ar Skaju divatā.
Jūs jokojat.
Izej laukā!
Tev jāsaprot, kā uz to raugāmies mēs, Skaja.
Pašas vīrs tevi apsūdz skarabeja nozagšanā.
Es tiešām nezinu, kas ar Aleksu notiek,
bet viņš tev nestāsta patiesību.
Un tu stāsti?
Man jau mēnešiem ilgi ir sajūta, ka neesi pret mani godīga.
Visi tie jautājumi par artefaktiem, pēkšņie braucieni uz ārzemēm,
un tagad tu esi iejaukta zādzībā?
Es varēšu palīdzēt, ja tu man izstāstīsi patiesību, Skaja.
Ja ne, tas nebūs manā varā.
Labprāt tev pateiktu, ko gribi dzirdēt,
bet man nav nekādas saistības ar skarabeja pazušanu.
Skaja, tu zini: esmu par tevi augstās domās. Tāpēc cenšos tevi pasargāt.
Bet tu man neatstāj daudz iespēju.
Es tev došu mazliet laika.
Uzvāri sev tēju, ievelc dziļu elpu,
tad padomā, cik vērtīgi būtu izstāstīt man patiesību.
Tu nedrīksti man to nodarīt, Džordžij.
Tūlīt pat laid mani laukā!
Paklausīsimies, kas tev sakāms savai aizstāvībai, Aleks.
Kur ir mans telefons?
Vai mamma joprojām neatbild?
Neceļ. Es sāku uztraukties.
Tas ir viņš.
Melnā lente, ko mamma redzēja ar inuītu brillēm.
Viņš bija pie mūsu mājas un piestātnē.
Kā ar šo visu ir saistīts viņš?
Nezinu, bet viņš ielauzās un piekāva tēti.
Ejam viņam sadot!
Pagaidi, Pana! Viņš ir bīstams.
Labāk viņam netuvosimies.
Vienkārši turpini iet. Mēs esam gluži parasti apmeklētāji.
Jūs abi, palieciet uz vietas!
Labdien, kungs!
Mēs esam divi skolēni, kas ieradušies ekskursijā.
Es zinu, kas jūs esat. Jums jāiet prom.
Ei, vecīt, es te strādāju.
Tu esi brīvprātīgā gide. Saukt to par darbu ir pārspīlējums.
Vācieties!
Paklau, mums tikai jāatrod vecāki.
Jūsu tēvs tikko aizgāja, un jūsu mātei ir tikšanās ar Džordžiju.
Mums viņa tiešām ir jāsatiek, tāpēc mēs dosimies turp.
Jūs to nedarīsiet.
Ko, lūdzu? Un kāpēc gan ne?
Šī informācija uz jums neattiecas.
Bet ticiet man: jūsu māte nekur nedosies.
Tagad ejiet mājās!
Nevaram atstāt mammu te kopā ar viņu. Viņai mūs vajag.
Jā, tev taisnība. Bet kā mēs tiksim garām viņam?
Atceries to reizi, kad muzejā dzināmies pakaļ Olmeku mazuļiem?
- Vai tu varētu klusāk? - Ras?
- Mamm! Mamm! - Bērni!
Mēs esam te augšā.
Es tā uztraucos. Ar jūsu tēti kaut kas nav labi.
Pateica Džordžijai, ka es nozagu no muzeja skarabeju.
Mēs nācām tev par viņu pastāstīt. Viņš ar kādu artefaktu mūs samazināja.
Ko viņš izdarīja?
Linda gandrīz apēda Panu.
Mēs domājam, ka viņš varētu būt apsēsts.
Mēs visi zinām, ka tētis mums nedarītu pāri.
Daži artefakti var cilvēku pārņemt savā varā - kā tā marionete.
Neatgādini!
Galvenais ir tas, ka tētim mūs vajag, pat ja viņš ir bīstams.
Dosimies prom un viņu sameklēsim.
Vai šeit kāds ir?
Muzejs ir slēgts. Jūs šeit atrasties nedrīkstat.
Nākamā ir rotaļlietu un leļļu telpa.
Es atvainotos par nekārtību,
bet būtībā to radīji tu, kad lauzi tonika lāstu.
Jā.
Pēc ekskursijas palīdzēšu jums uzkopt.
Šī īsti nav ekskursija. Mēs medījam Ņammātāju un viņa dvīni.
Ekskursija, medības - jebkurā gadījumā ir aizraujoši.
Paldies, ka izrādāt man aizliegto spārnu.
Vienu atradu.
Bet ko tas dara?
Tas žurkulēns atkal grauž ērkšķu krūmu.
Tas ir aktivējies.
Apstājās.
Skaidrs.
Ērkšķu krūms apspiež nolādēto artefaktu spēku.
Ja ērkšķu krūms var priekšmetus aktivēt, tātad var arī deaktivēt.
Laikam tāpēc skarabeji uzbrūk ērkšķu krūmam.
Kāds negrib, lai tas mums palīdzētu.
Kāds sabotieris grib, lai ērkšķu krūms būtu pagalam.
Kā gan kāds varētu būt spējīgs uz tādu nelietību?
Mums tie skarabeji jāaptur, pirms situācija kļūst nekontrolējama.
Sāksim ar šo.
Aiziet!
Uzmanieties!
Te nu bija pārsteiguma elements.
Vismaz mēs to iznīcinājām uz visiem laikiem.
Patiesi. Es atnesīšu slotu un uzslaucīšu.
Atnāksi līdzi, Devij?
Kas noticis?
Vēl vairāk vaboļu. Es tikšu galā.
Devij, nē! Nevajag!
Tie ir kā hidra. Sasitot vienu, tikai rodas vairāk.
Kavēties nedrīkstam. Mums visi jānoķer, pirms tie...
Nē, tie ir prom.
Kur tie ir?
Kur tie ir? Kur tie ir?
Zagļi. Ļaundari. Kā viņi uzdrošinājās paņemt to, kas ir mans?
Vai tas troksnis nebeigsies?
Kas ir? Ko tu gribi?
Kas tev lēcies, Aleks?
Te es, tava senā draudzene Mārdžija.
Piedod!
Es jau labu laiku cenšos sazvanīt tevi un Skaju. Kur jūs bijāt pazuduši?
Mēs bijām aizņemti darbā.
Es saprotu.
Lai nu kā, es vecajam Rūfusam veicu iknedēļas apkopi -
tu jau zini, ka viņam tas patīk, -
un atradu sienā iebāztu maisiņu ar apbružātiem, veciem akmeņiem.
Nospriedu, ka tie ir jūsējie.
Cerēju, ka atbrauksiet uz ostu, bet nevarēju jūs sazvanīt.
Tāpēc nolēmu, ka atšaušu ar Mazo Rūfusu uz Ērkšķakmens muižu un atvedīšu tos pati.
Paldies, Mārdžij. Tu esi tik laipna.
Bet šobrīd neviena nav mājās.
Vai mēs varētu satikties kaut kur citur?
Protams.
Tikai pasaki, kur jābrauc.
Tātad jūs sakāt, ka Alekss arī zog artefaktus?
Tas nav loģiski.
Jā, es salīdzināju viņa atslēgšanos ar nesenajām zādzībām.
Diemžēl laiki sakrīt.
Viņš noteikti ir nolādēts.
Vai kāds tic, ka tētis tiešām tā rīkotos?
Nē, Alekss vienmēr cenšas rīkoties pareizi.
Koledžas laikā Alekss pievienojās plašam protestam,
lai panāktu, ka mūsu augstskola atdod ceremoniālos artefaktus,
kas bija atņemti navahu tautai.
Tiešām? Tētis ar artefaktu atdošanu nodarbojas jau krietnu laiku.
Tā dēļ viņam bija daudz nepatikšanu. Viņu gandrīz izslēdza, bet viņam bija vienalga.
Viņš uzstāja, ka tā ir pareiza rīcība.
Viņš vienmēr ir uzskatījis, ka nolaupītie artefakti jāatdod -
vēl pirms uzzināja par ģimenes lāstu.
Tāds ir jūsu tētis.
Un šis cilvēks nekad nezagtu nevienu artefaktu.
DEVIJA IENĀKOŠAIS ZVANS
- Čau, Deva! Kas... - Tavā spocīgajā pagrabā
ir bars zilu kukaiņu, un tie grauž vīteni.
- Es precizēšu. - Ei!
Aizliegtajā spārnā čum un mudž lazurīta skarabeji,
un tie ļoti bojā ērkšķu krūmu, un pašu spēkiem mēs visus notvert nevaram.
Ir vairāk nekā viens skarabejs? Kā tas iespējams?
Paskaidrosim vēlāk, bet jums steidzami jāatgriežas mājās.
Viss aizliegtais spārns ir briesmās.
Mēs redzējām neapgāžamu pierādījumu,
ka ērkšķu krūms neļauj nolādētiem artefaktiem aktivēties.
Taču skarabeja kodieni ērkšķu krūmu novājina,
un tas zaudē spēju savaldīt artefaktus.
Tātad, ja skarabeji iznīcina ērkšķu krūmu,
visi aizliegtajā spārnā esošie artefakti varētu aktivēties vienlaikus.
Mēs to nedrīkstam pieļaut. Tas būtu pilnīgs murgs.
Pacietieties! Mēs esam ceļā.
Domājat - to izdarīja tas, kurš pārņēmis savā varā tēti?
Nebūtu pirmā reize, kad šodien pret mums izmanto artefaktu.
Mēs tam pieliksim punktu.
Pienācis laiks izglābt mūsu māju un jūsu tēti.
Sveika, Devij! Kāda ir situācija?
Es sargāju izejas, ja nu kāds skarabejs skries te cauri.
Devija ir aizsardzībā.
Pandora, pagaidi!
Ai, nē. Tā būs problēma.
Kāpēc? Kas noticis?
Tas bija atbaidošs skats.
Arvien sliktāk.
Mēs ar Leriju katrs sasitām vienu. To ir ļoti daudz.
Un visi uzbrūk ērkšķu krūmam.
Ne tad, ja nāksim talkā.
Jānoķer visi skarabeji un jāatrod veids, kā tikt no tiem vaļā uz visiem laikiem.
Mēs nedrīkstam atstāt nevienu. Iznākums varētu būt katastrofāls.
Aktivētos uzreiz viss spārns.
Man tā doma uzdzen šermuļus.
Parūpēsimies, lai tā nenotiktu. Devij, tu būsi kopā ar mani un Henku.
Jā. Man ir labi tepat.
Stenlijs ekskursijas laikā parādīja daudzas lamatas
un uzsvēra, cik viegli tās iedarbināt.
Kā būtu, ja mēs tev atnestu atrastos skarabejus
un tu tos ieslodzītu urnā?
To es varu.
Veiksmīgas medības!
Uzmanīgi, Henk!
Te tu esi.
Nekusties!
Ei! Lien atpakaļ tīklā!
Tas bija par traku.
Paldies par palīdzību, draugs.
Lūdzu, padodies!
Nāc šurp! Beidz skriet!
Noķēru.
Ak dievs! Tie ir tik pretīgi. Atveriet urnu!
Mūsu ir par maz.
Vislabāk būtu ķert visus reizē.
Labi. Sākam.
Noķer to, Ras!
Ras!
Nē!
Malacis. Laba krāsu izvēle.
Nāku no kreisās puses.
Ui!
Tu tiešām zini, uz kurieni jāaicina meitenes, Aleks.
Aleks?
Vai tu esi iekšā? Aleks?
Kāpēc viņš grib tikties šajā graustā?
Aleks!
Es noteikti kaut ko dzirdēju.
Te kaut kur slēpjas skarabejs.
Pasteigsimies.
Šī vieta ir spocīga pat tad, kad deg gaisma.
Paskaties uz tiem milzīgajiem zariem. Tie tik tikko turas.
Un skarabejs pabeidz iesākto.
Tikai ne lelles. Jebko, tikai ne lelles.
Kāpēc tās visas aktivējās?
Noteikti tā ērkšķu krūma milzīgā stublāja dēļ.
Tas droši vien tās lelles savaldīja.
Nedrīkstam ļaut tam aizbēgt.
Noķēru!
Mamma!
Mamma! Mamma!
Ko iesāksim? Mēs nespēsim tagad lauzt lāstu visiem artefaktiem.
Mums jāaptur skarabeji un jāpalīdz tētim.
Varbūt tagad ar tiem nav jātiek galā.
Devij, ķer!
Bēdz!
- Mamma! - Laid vaļā!
Nezinu, kā tu,
bet es nekad vairs negribu redzēt nevienu lelli.
Skaties, mamm! Mēs kārtīgi apcirtām krūmu, lai tiktu pie glabātuves. Atceries?
Liela daļa jau ir ataugusi.
Labi. Varbūt tas nozīmē, ka ar laiku
ērkšķu krūms atkal iemidzinās to aszobaino lellīti un viņas draudzenītes.
Nu taču!
Lien iekšā tajā stulbajā tīklā!
Lūk! Tā varēsim iznīcināt skarabejus.
Mēs tos izkausēsim.
Mēs esam lieliska komanda. Dod pieci!
Jā, tas droši vien būtu sāpīgi. Pateicos par rūpēm.
Iekšā Henka tīģelī, negantnieki.
Tie bija pēdējie.
Tavā baisajā pagrabā kukaiņu vairs nav.
Skarabeji tiešām ir paplosījuši šo.
Nekad neesmu redzējis, ka ērkšķi tā mirgotu.
Kaut kas nav kārtībā.
Domāju - tas cenšas mums kaut ko pateikt.
Kur es esmu?
Tēt?
Kornēlijs.
Tas ir Kornēlijs!
Viņš ir tas, kurš kontrolē tēti.
Lāsts ir pats Kornēlijs.
Pēc tik daudziem gadiem Kornēlijs joprojām ir dzīvs?
Un viņš ir ielīdis Aleksa ķermenī?
Kā tas vispār iespējams?
Nav ne jausmas, bet tieši to ērkšķu krūms centās man pateikt.
Un tas ir satraucoši, bet loģiski.
Tas nozīmē, ka melnā lente ir Kornēlijs, nevis Kaparass.
Tāpēc mamma redzēja melnu lenti glabātuvē.
Inuītu brilles rādīja citu krāsu, kad noteicējs bija Kornēlijs.
Tieši tāpēc lente izskatījās saplēsta.
Labi, bet, ja Kornēlijs ir atgriezies, viņš kaut ko perina.
Esam lasījuši viņa žurnālus un zinām, ka viņam vienmēr ir kāds plāns.
Ko viņš grib?
Varu derēt, ka tam ir kāds sakars ar tēta nozagtajiem artefaktiem.
Proti, artefaktiem, ko Kornēlijs lika tētim nozagt, vai ne?
Tās visas bija aptuveni 3500 gadu vecas ķīļrakstu plāksnītes no Babilonijas.
Tā droši vien nav sagadīšanās.
Viņš grasās aktivēt Sargona troni.
Ko tad?
Ja viņam ir tie artefakti, es zinu, ko viņš darīs.
Viņš cenšas pārņemt Aleksu uz visiem laikiem.
Nē. Man pietiek.
Es eju prom. Man tāpat pēc stundas ir biljarda spēle.
Čau, Mārdžij! Kā sviežas?
Tulkojusi Aija Apse